Andy?
Eşti bine?
Da.
Sigur. Sunt bine.
Bun.
Păi, m-am distrat bine.
Da. Şi eu...
Desigur, tu ştii că mereu m-am distrat bine cu tine.
La fel şi eu.
Dar...
- Da? - Tu înţelegi?
Da.
Păi, mâncarea de aici a fost excelentă.
O să te recomand surorilor mele.
Câte stele o să primească?
Trei şi jumătate.
Te simţi mai bine acum?
Scuze...
E adevărat... e bine că am avut conversaţia asta.
Da.
Înainte ca lucrurile să meargă prea departe, ştii...
- Să devină prea serioasă... - Da...
- Eşti sigură? - Da.
E vorba de altcineva?
Nu. Eşti doar tu.
Vreau să-ţi arăt ceva ce am pentru tine.
- Pentru mine? - Uite, deschide-o.
Dar, Andy... este...
Este foarte frumos!
Mulţumesc.
Este o reproducere după Gainsevoort.
Boston, sfârşitul anilor 1880.
Am comandat-o imediat după prima noastră...
întâlnire.
Chiar o ador. Este...
E un exemplar de colecţie?
Da.
E destul de special.
Aproape că mă face să învăţ cum să fumez.
Hei, uită-te pe spate.
Are 40 de karate, placat cu aur, încrustat.
Andy, chiar o ador.
Chiar înseamnă ceva pentru mine.
Întotdeauna voi păstra asta ca pe un simbol.
Nu, nu o să faci asta.
Pentru că asta e pentru fata care mă iubeşte.
Fata căreia îi pasă de mine, pentru ceea ce sunt.
Nu pentru cum arăt.
Am vrut doar să ştii ce vei pierde...
Tu crezi că nu apreciez arta...
Tu crezi că nu înţeleg moda...
Tu crezi că nu sunt la modă...
Crezi că sunt jalnic...
Un tâmpit...
Un fund grăsan...
Crezi că sunt un rahat?
Ei bine, te înşeli.
Pentru că eu sunt şampanie...
Şi tu eşti un rahat!
Şi până când vei muri...
Tu...
Nu eu...
Vei fi mereu un rahat.
FERICIRE
Corectare și sincronizare: Denis Kent
Dar de fiecare dată când o văd, vreau doar să...
Ştii, vreau...
S-o dezbrac...
Vreau s-o leg...
Vreau s-o umflu...
Să pompez, să pompez, să pompez,
până când va ţipa de moarte, și apoi...
să-i plesnesc fundul şi să pompez mai mult...
Şi aşa de tare, încât scula mea să tragă direct prin ea...
și ejacularea mea... să ţâşnească prin gura ei.
Şi nu că niciodată n-aş putea...
să fac asta, de fapt...
Vezi...
Dacă ar şti vreodată ceea ce am simţit,
că eu, undeva, profund, am ţinut la ea...
c-am respectat-o...
şi ea m-ar iubi...
Poate...
Ea nici măcar nu ştie că eu exist.
Adică, ea ştie că eu exist...
adică, suntem vecini, ştii, noi...
zâmbim politicos unul altuia, dar...
Nu ştiu dacă aş putea vreodată să vorbesc cu ea, dar ce să-i spun,
N-am nimic despre ce să discut, sunt plictisitor.
Asta ştiu.
Mi s-a mai spus asta, aşa că să nu-mi spui că nu e adevărat.
Pentru că e, eu plictisesc oamenii...
Oamenii se uită la mine şi se plictisesc, mă ascultă şi se depărtează...
Plictisiţi. "Cine e persoana plictisitoare?"
Ei gândesc că:
Niciodată n-au mai cunoscut pe cineva aşa de plictisitor.
Şi pentru ea, ca să vadă cât de plictisitor sunt...
O tonă de lapte smântânit.
O duzină de ouă...
Una din acele camere video disponibile pentru weekend.
Oprire la 7:11 pe drumul spre casă...
Iau lucrurile de la curăţătorie.
Trebuie să-i controlez temele lui Billy...
Şi s-o sun pe doamna Mitchell pentru întâlnirea de marţi.
Să schimb programarea la dentist.
Dar ştii ce am de gând să fac?
O să curăţ câinele...
Data viitoare când o s-o văd...
Imediat ce o s-o văd...
O să-i spun...
O să-i spun că eu...
o găsesc...
atrăgătoare.
Bună seara, dră Jordan.
Ce... ce mai faceţi?
Bine.
- Ne mai vedem. - Da.
O să ţi-o trag aşa de tare,
că o să-ţi treacă dincolo de urechi.
Du-te dracu'...
Da?
Nu, du-te dracu'.
O să ţi-o trag. O să ţi-o trag...
chiar rău de tot.
Aşa de rău, încât tu nici măcar...
Alo?
Alo, eşti Claire?
Cine e?
Mori, mătuşă Joy! Mori!
Timmy! E ok, Trish.
El doar trece printr-o fază. Lasă-l în pace.
- Ştiu, dar... - E ok. Sunt destul de tare...
Cred că e din cauza desenelor animate, sunt aşa de pline de violenţă.
Ce e cu cei care fac desene animate?
Ăştia sunt cei cu care avem... Joy?
Joy, ce e cu tine?
Nu ştiu ce e, dar simt că e multă...
duşmănie, către mine.
Scumpo, te-a părăsit alt bărbat?
Nu, eu...
doar mă simt groaznic.
Scumpo, Timmy nu a vrut asta.
Ştiu, ştiu. Îmi pare rău, eu doar...
Sunt surmenată, asta e tot.
E în regulă.
E ok, pentru că acum poate mă asculţi şi pe mine.
Ce?
- Trebuie să mănânci carne roşie. - Trish...
Ştiam că aşa o să reacţionezi, dar îţi spun că e adevărat.
Te-am urmărit.
Doctorul meu spune că doar o dată pe lună.
Ştiu.
Pe bune. E cel mai bun lucru pentru ten.
- Îl curăţă. - Ce e în neregulă cu tenul meu?
Păi e frumos acum, dar...
În câţiva ani...
Te rog, Joy, ştii că eu îţi vorbesc aşa doar pentru binele tău.
Ştiu. Ştiu. Mulţumesc.
- Sunt aşa de fericită. - Eşti?
Da. Adică să fiu lângă tine şi copii...
Şi ştii tu, Kooki...
- Chiar eşti? - Da.
Dragă, sunt aşa de fericită că tu eşti fericită...
Pentru că tot timpul mă gândeam că eşti aşa de nefericită.
Trish, e aşa de amuzant, că n-aş putea fi mai fericită.
E vorba de cariera ta muzicală...
Cariera mea e în regulă.
Știu. Ştiu, va fi. Ştiu asta.
Şi apoi te vei muta de la mama şi tata.
- Imediat. - Şi-l vei întâlni pe dl Perfect.
Da.
Deja simt că sunt pe punctul unui nou început.
Corect. Doar pentru că ai împlinit 30 de ani,
nu înseamnă că nu mai poţi fi proaspătă.
Ştii, Joy... nu ţi-am mai spus asta până acum...
Dar acum, că suntem mai mature, şi...
mă simt atât de legată de tine...
Ei bine, adevărul e că...
Ştiu că asta va suna oribil...
Dar simt că trebuie să fiu deschisă cu tine,
şi să trec dincolo de toate barierele,
şi de prostiile dintre fraţi...
Adevărul e că eu am crezut mereu că tu nu vei realiza prea mult...
Şi că vei sfârşi singură, fără o carieră.
Asta am crezut toţi.
Mama, tata, Helen...
toată lumea.
Mereu m-am rugat să n-avem dreptate, dar,
într-un fel, mereu păreai condamnată la eşec...
Dar acum văd că nu e adevărat.
Există o licărire de speranţă pentru tine, totuşi.
Scuze, mă repet...
Chiar sunt fericită pentru tine.
Şi ce e neobişnuit în asta?
Nu mă sinucid la sfârşit...
Vezi asta ca pe ceva pozitiv?
Doamne, păi... nu ştiu.
Cum te simţi la sfârşit?
Mult mai bine.
Mă trezesc fericit...
Mă simt bine...
Dar apoi, mă deprim pentru că trăiesc în realitate.
Cum e familia ta?
Trish e bună cu mine.
Dar, încă fără sex...
Nu...
Dar, nici ea nu e prea interesată, aşa că...
De fapt, nu e nicio problemă...
Când te gândeşti la asta...
la un anumit nivel...
- Bună. - Bună, cum a fost la muncă?
Bine.
Hei, Billy. Ce se întâmplă?
Nimic.
E deprimat.
- E vreo problemă? - Nu vreau să vorbesc despre asta.
Nu-l băga în seamă. Vrea doar să-i dai atenţie.
Crede că o să te impresioneze.
În orice caz, Joy a trecut pe aici.
- Ce mai face? - Nu ştiu, sunt îngrijorată.
Ea nu e ca mine. Nu are de toate.
Susţine că e fericită, dar, poţi să vezi direct prin ea...
E nefericită.
De ce crezi asta?
Ca să fiu sinceră, e leneşă.
Nu e o persoană activă.
E atât de năzuroasă.
I-am dar nr. ei de telefon lui Damien Ross.
Joy a părut interesată, dar nu ştiu...
Mi-e frică s-o spun, dar e ceea ce cred.
Va fi mereu singură.
- Toţi suntem singuri. - Bill...
Uneori mă întreb cum pot pacienţii tăi să stea de vorbă cu tine.
Uneori eu mă întreb dacă se vor opri vreodată.
Ar trebui să înregistrez câte ceva pentru tine.
Ai face-o? Ai face-o, pe bune?
- Ca să pot asculta şi eu? - Nu.
Haide, m-ai amăgit. Nu aş spune nimănui...
Exact. Pentru că tu eşti aşa de secretoasă...
Poate că nu aşa de secretoasă ca tine.
Ce secret ai vrea să-ţi spun?
De pildă, cum se face că, deşi mă tratezi ca pe un rahat...
nu pot să nu te iubesc tot mai mult?
- Tata? - Da, Billy.
Ce înseamnă "cum" (spermă)?
"Cum"?
Ştii tu...
Păi, ştii că uneori penisul tău se scoală?
Ei bine, uneori este aşa de excitat încât o substanţă lipicioasă
şi lăptoasă ţâşneşte afară.
Dickwad?
Da, dar "cum" poate fi folosit şi ca verb.
- Billy... - Da?
Tu ai ejaculat vreodată?
Da.
Billy, e în regulă dacă nu...
Ba da...
Billy?
Dar... toţi din clasă au făcut-o şi...
vreau şi eu...
E ok. E ok.
Ai încercat să te joci puţin cu tine?
Adică...
Cu penisul tău.
Puţin...
Cum ai simţit?
Nu ştiu.
Nu ştiu ce să fac.
Vrei... să-ţi arăt eu?
Nu. Nu.
Eu nu sunt normal.
Nu, Billy.
Nu-ţi face probleme, eşti normal.
Hei...
O să ejaculezi într-o zi...
O să vezi.
Pornesc maşina de spălat vase.
- Unde e valiumul meu? - Ce?
Nu contează...
Ticălosul dracului.
Răspunde tu, ticălosule.
Mona, e Trish.
- Bună, Trish. - Bună, mamă. Ce mai faci? </>
Sunt bine.
Tu ce mai faci?
- Bine. - Bun...
Te-ai uitat la Leno aseară?
Mamă?
Mă părăseşte...
Tatăl tău mă părăseşte.
Mamă, ce tot vorbeşti?
Trish, poţi păstra asta secret?
Da. Sigur că pot, mamă.
El spune...
Spune că nu mă mai iubeşte.
- Sunt sigură că nu vorbeşte serios. - Ba vorbeşte al dracu' de serios.
Vrea să divorţeze.
A pronunţat cuvântul divorţ?
Ce? Nu mă crezi?
- Vorbeşte cu el, ok? Lenny? - Da.
E Trish, vrea să vorbească cu tine.
- Da, Trish? - E adevărat ce mi-a spus mama?
- Ce? - Vrei să divorţezi?
Mona, ce le tot spui copiilor?
O să te sune ea...
Am pronunţat eu cuvântul divorţ?
Tu... ai spus că nu mai vrei să trăieşti cu mine.
Răspunde la întrebare, am folosit eu cuvântul divorţ?
Mi-ai spus că nu mă iubeşti.
Am folosit eu cuvântul divorţ?
Nu.
Bun. Am vrut doar să fie clar.
Acum stai lângă mine. Haide.
Ia loc.
Ia loc!
Lenny, de ce?
Nu ştiu.
Vreau doar să fiu singur.
Te pot lăsa să fii singur mai mult, dacă asta vrei.
Nu e asta. Lucrurile se schimbă...
Oamenii se schimbă.
Vreau să plec.
E Diane, nu-i aşa?
Diane?
Eşti îndrăgostit de Diane.
Fugi de aici. Te rog.
Eşti îndrăgostit de cineva. E cineva mai tânăr, probabil.
- Greşit. - Lenny...
E ok, nu sunt tâmpită.
Se mai întâmplă... O să trec peste asta.
Chiar mi-aş fi dorit să faci asta acum 20 de ani.
Acum va trebui să-mi fac încă un lifting facial.
Sunt îndrăgostit de nimeni.
- Cine e nimeni? - Nimeni.
Bine, atunci.
Ticălosule.
Tu ştii că oamenii mereu desconsideră New Jersey.
Niciunul din prietenii mei nu crede că locuiesc aici.
Dar asta e pentru că ei nu pricep.
Trăiesc într-un stat al ironiei.
Helen, eşti sigură că nu vrei să iei cina cu mine diseară?
Nu pot.
Am de dat o carte la Barnes & Noble.
Apoi Jamal mă scoate în oraş,
deşi i-am promis lui Flavio...
Urăsc serile de sâmbătă.
Toţi mă vor, Joy, nici n-ai idee...
Ştiu, doar că eu am scris un cântec nou,
şi mă gândeam că ai veni pe aici, şi ţi l-aş cânta...
Poţi să stai un pic? Scuză-mă, Joy, stai pe fir.
Alo?
Salman... Stai o secundă.
Joy, îmi pare rău, trebuie să preiau convorbirea asta, e Londra.
Mai vorbim curând... Bine, pa.
Pa.
Alo?
Bună. Um...
Ce mai faci?
Tu eşti...
Damien?
Da. Ce faci?
Bine. Trish mi-a spus că ai putea suna.
Da.
Păi, ştiu cât de ciudat poate fi...
eu întotdeauna am avut încredere în judecata lui Trish,
şi m-am gândit, de ce nu?
Nu că aş avea o intensă viaţă socială...
Chiar am o viaţă socială, dar nu chiar intense...
La fel şi la mine.
Pe bune? E bine să aud... Cei mai mulţi sunt aşa de siguri de ei...
Da.
Sau sunt adevăraţi cretini.
Ce faci acolo?
Scuze.
Scuze. Încerc să dezgheţ o friptură, şi e aşa de greu, şi eu...
Scuză-mă.
Nu, nu. Nu te opri din cauza mea.
Păi, simt că sunt aşa de nepoliticoasă...
Nu, nu, deloc.
Bine, mulţumesc.
Eşti singură?
Da, sunt singură. Nimeni nu ne aude. Nu-ţi face griji.
Doamne, tu eşti exact ca mine.
Ce porţi pe tine?
Adică atunci când ieşim în oraş?
Unde vrei să mergi?
Sunt destul de uşor de mulţumit. Nu-mi place să mă gătesc prea de gală...
Ce porţi acum?
Doar o pereche de blugi, de ce?
Sunt strâmţi?
Nu prea strâmţi. De fapt, se potrivesc destul de bine.
- Dar de ce vrei să ştii...? - Nu blugii, ce e dedesubt...
Ce porţi pe dedesubt? Verifică...
Dedesubt? Păi...
Damien, dedesubt e doar...
Nu eşti Damien, nu-i aşa?
Eşti umedă toată? Păsărica ta e toată umedă?
Cine e?
Vecina ta, Kristina.
Care-i treaba?
Ai auzit ce s-a întâmplat cu Pedro?
- Cine e Pedro? - Ştii tu, portarul de noapte.
Da. Ce?
A fost găsit mort în bătaie în apartamentul lui, azi dimineaţă.
Da. Şi se pare că...
îi lipsea penisul.
Oricum, Carla de la 2b strânge nişte bani pentru înmormântare...
Ştii, dacă simţi nevoia...
Se pare că nu avea familie.
Pe nimeni, nici prieteni... Dacă aş fi ştiut...
I-am spus mereu "bună", cred...
Da, şi eu la fel...
Dacă e tipul la care mă gândesc...
Apropo, am un bilet în plus la o piesă, diseară.
Poate vrei să mergi cu mine?
Nu... mulţumesc.
Am mult de lucru.
Am vrut doar să-ţi spun de Pedro...
- Mulţumesc. - Ok. Ne mai vedem...
Alo?
Alo. Sunt detectivul Berman de la poliţie...
Aş vrea să vorbesc cu dra Joy Jordan.
La telefon.
Scuze, am un alt apel... Alo?
Da, locotenente. Bună. Ce mai faci?
S-au făcut nişte constatări despre tip. Uşa era încuiata din interior.
Toate bunurile lui sunt aici, notă de sinucidere...
Pare să fi luat pastile cu vodcă, sau o pungă în jurul capului...
Bună, dra Jordan, am revenit.
Îmi pare rău că vă deranjez, dra Jordan.
Dar...
Mi-e teamă că am nişte veşti foarte proaste pentru dvs.
În legătură cu o cunoştinţă a dvs pe nume Andrew Kornbluth.
Joy...
Eşti bine?
Da, sigur. Sunt bine.
Ce s-a-ntâmplat?
A murit Andy.
- Andy? - Da...
Cine e Andy?
Ştii tu, tipul care lucra...
chiar acolo, în colţul ăla.
- Adică unde stă Pam? - Da.
Era cumva un tip înalt şi adus de spate?
Nu. Era...
Un pic cam îndesat... Şi cam pătrăţos...
Joy, nu sunt sigură...
A lucrat mult timp aici?
Un an, poate puţin mai mult...
Kay...
Kay. Kay.
Îţi aminteşti de un tip, Andy, care lucra aici,
acolo unde stă Pam acum?
Nu. De ce? Ce s-a întâmplat?
A murit.
- Care era? - Nu sunt sigură.
- Poate ştie Tom. - Tom...?
Îmi pare rău, nu ştiu. Dar, ştiţi...
îmi amintesc de un tip, vag, care lucra acolo...
Cred... Dar nu sunt foarte sigur...
Cum a murit?
Da, Joy, cum a murit?
Vânzări, cu ce vă pot ajuta?
Joy Jordan?
Da.
Aici e mama lui Andy.
Sper să putrezeşti dracului în Iad...
Joy, tipul arăta cumva latino?
Şi cu semne de la acnee?
Da. Ştii tu, că... cum se numeşte?
- Actorul... - Da. Sigur.
El era...
- Asta e. Actorul ăla... - Care e numele lui?
- Care actor? - A avut un... o...
Este... ştii tu, ceva, ceva, ceva...
Oh, ştiu. Pot să-mi imaginez faţa lui...
Da, da, da.
Joe... cumva...
Dacă mă gândesc la alfabet, de obicei pot să-mi imaginez numele...
Nu-mi amintesc.
Nu ştiu de ce am propus localul ăsta. Joy mi l-a recomandat.
Ei bine, cel puţin suntem împreună.
Niciodată nu ajung să te văd, eşti aşa de ocupată.
- Tu eşti aşa de ocupată. - Nu, tu eşti.
- Ba tu ești.
- Cred că eu sunt. - Şi eu.
Dacă trebuie să mai dau încă un interviu...
Cred că e greu, nu?
Tot acest succes...
Sunt chiar foarte obosită să fiu admirată tot timpul.
Adică, toţi aceşti bărbaţi, ei sunt...
sunt nişte minţi frumoase, artistice...
Sex grozav, tot tacâmul...
dar, un mare gol.
Ştii ce vreau să spun?
Simt că nimeni nu e sincer cu mine.
Nimeni nu mă vrea...
pentru mine.
Ei nu sunt din familie...
Trish, aş fi vrut să am viaţa ta.
Un soţ, copii, carpool.
Poate că le am pe toate.
Dar mă întreb cum ar fi fost viaţa mea, dacă aş fi încercat, în realitate,
să scriu un roman...
Sunt sigură că ar fi fost bună.
Păi, poate o să scriu unul...
Ar trebui.
Încearcă doar...
Nu. Nu am nevoie de acest fel de succes.
Ascultă ce tot spunem...
Noi, care avem totul, în timp ce Joy...
- Ce are ea? - Ai mare dreptate.
Ea doar îmbătrâneşte...
Aseară a sunat în timp ce eram în pat cu Huraki.
Cred...
Mi-a spus că a renunţat la slujba ei.
Doamne, nu. Era suportul ei moral.
Spunea că vrea să-şi schimbe viaţa.
Să facă bine. Să lucreze cu săracii şi cu nevoiaşii.
Nu pricep.
Nici să nu încerci. Ea nu înţelege.
Ea este bună.
Nu are nevoie să facă bine.
Dar cum rămâne cu cariera ei muzicală?
Nu ştiu. Dar nu-ţi ţine respiraţia...
Ascultă, în orice caz...
Asta e total secret. Ea nu vrea să ştie nimeni.
Dar ţi-a spus ţie?
A simţit că poate avea încredere în mine.
Ea a crezut mereu că eu sunt cineva în care poate avea încredere.
Ai vorbit cu mama?
Vrei să spui, despre despărţire?
Eu am crezut că e un mare secret!?
Doar pentru Joy.
Sensibila Joy... Toţi ceilalţi ştiu.
Doamnelor, pot să vă mai aduc ceva?
- Cafea? Desert? - Nu, mulţumim, doar nota, te rog.
Mulţumesc.
Mulţumesc pentru masă.
Chiar mi-a plăcut.
Ajutoare! Ajutoare! Vrem ajutoare!
Ştiţi, sunt oameni chiar nevoiaşi acolo, înăuntru.
Nenorocita de conducere e acolo înăuntru!
Cum rămâne cu refugiaţii?
Cum rămâne cu ajutoarele noastre?
Îmi pare rău. Cred că toţi faceţi o mare greşeală.
Spărgător de grevă!
E aşa de trist...
Adică, pe bune, e jalnic.
Ce rataţi.
Pe bune, îmi pare rău pentru ei.
Ce-i asta? Ce s-a întâmplat? Mi-au spus scabie.
Nu eşti scabie.
Eşti spărgător de grevă...
Succes.
Salut.
Numele meu e Joy Jordan.
Sunt noua voastră profesoară.
Acum...
Eşti scabie.
Unde e Marsha?
Marsha? Păi...
- Marsha... - O vrem pe Marsha!
O vrem pe Marsha! O vrem pe Marsha!
O vrem pe Marsha!
Linişte!
Vă rog.
Nu sunt scabie.
Sunt spărgătoare de grevă.
Foarte bine.
Bună treabă.
Nu rata asta!
Haide. Dă-i drumul, Johnny!
Haide. Poţi s-o faci.
Haide, Johnny!
Bill, nu ştiu... Poate ar trebui să stăm de vorbă.
Tu ar trebui să fii specialist în lucrurile astea, nu?
Păi, nu ştiu... Depinde...
Uite...
Fiul meu e homo. Nu sunt orb la lucrurile astea.
Cum de eşti aşa de sigur că e...
homosexual?
Glumeşti?
Păi, doar că, uneori, aparenţele pot fi înşelătoare...
Şi în plus, chiar dacă ai dreptate,
nu prea poţi să faci mare lucru, nu-i aşa?
Ce crezi că s-ar întâmpla dacă i-aş aduce...
o profesionistă, ştii tu?
O profesionistă?
Prostituată...
Una care să-l înveţe anumite lucruri...
de început, ştii tu...
Să-l prindă...
Dar, Joe...
Are 11 ani.
Da, ai dreptate.
E prea târziu.
Este ceea ce este.
Uită că am zis ceva...
Tati, poate Johnny să doarmă la noi noaptea asta?
Păi, depinde de Joe.
Tati, te rog, pot să dorm la Billy, la noapte?
Sigur. Sigur. Cum vrei...
Ca fetele.
Veniţi să luaţi.
Bill, nu trebuia.
Uite, ia! Doar o dată trăieşti.
Billy...
- Uite, Johnny. - Nu, mulţumesc, dle Maplewood.
Nu iei niciuna?
Johnny urăşte invenţiile cu ciocolată...
Păi...
ţi-ar plăcea altceva în loc?
Nu, mulţumesc, dle Maplewood.
Poate ceva de băut?
Lasă-l în pace, dragă, e în regulă.
Nu. Trebuie să fie ceva.
Aveţi suc de struguri cu vitamina C?
Avem, Trish?
Mi-e teamă că nu.
- Mă duc să iau. - Bill, nu fi prostuţ.
Nu are nevoie de nimic, e târziu.
Aveţi nişte salată cu ton?
Ţi-ar plăcea un sandwich?
Da, vă rog.
Ne ducem la culcare. Timmy abia îşi ţine ochii deschişi.
Băieţi, să nu staţi până târziu, da?
Bine.
Uitaţi.
Ce s-a întâmplat cu Billy?
Nu ştiu.
Cred că tocmai a obosit.
Ora de culcare pentru Billy. Aşa...
Aşa, bine...
Nu vrei să mănânci sandwich-ul?
Imediat.
Nu te grăbi.
Jocul tău e pe terminate?
Asta e runda bonus.
Am...
cereale sau hot dog?
Nu, mulţumesc.
Dle Maplewood?
Da?
Ar fi în regulă dacă o să mănânc asta mâine?
Păi... sigur, dar...
nu ştiu dacă mâine va avea acelaşi gust bun.
Cum e?
De fapt, e chiar bun.
- Dragule, mă simt aşa de bine! - Şi eu.
Nu cred că am mai dormit aşa de bine de mult timp.
Nici eu.
E ciudat, mă simt ca şi cum noi...
Bill, am făcut-o?
Tu ai...?
făcut-o?
Da.
Nu-mi amintesc.
- E în regulă. - Nu contează.
Ba contează...
Las-o baltă!
Bine.
E ciudat, îmi amintesc că visam...
şi tu erai acolo...
şi Billy, şi Timmy, şi Chloe...
şi Johnny Grasso...
Chiar nu pot să-mi amintesc mai mult.
Cu excepţia...
Nu ştiu...
Bill, te rog să nu mă superi...
Ştiu că nu-ţi place când întreb...
Tu încă...?
Da.
- Foarte, foarte mult. - Bill.
Şi eu. Şi eu...
Scuze, am nevoie să ţin asta în minte.
- E doar... - Ştiu.
Noi nu am mai făcut...
Ştiu.
- Ştiu. E vina mea. - Nu, dragă.
- E vina mea. - Nu, eu...
Ştiu. Ştiu...
Mori! Mori! Mori!
Timmy, încetează!
Unde e Billy?
Se uita la tv.
Cum se face că nu vă jucaţi împreună?
Nu ştiu. Billy a spus că nu are chef.
Dle Maplewood?
Da?
Puteţi să mă duceţi acasă?
Păi, sigur, dar...
nu te distrezi bine aici?
Nu mă simt foarte bine.
Care e problema?
Nu ştiu.
Eu...
În regulă.
Te duc acasă.
Dle Maplewood?
Da, Johnny?
Îmi pare rău că am vomitat.
Nu-ţi face probleme.
Pentru că eu chiar m-am distrat bine.
Bun.
Şi Billy la fel.
Şi noi toţi.
Dle Maplewood?
Da, Johnny?
Sunteţi grozav.
Tati?
Da, Billy.
M-am tot întrebat...
Ce?
Nimic.
Te-ai distrat bine cu Johnny?
Da...
A fost ok. E cam ca o fetiţă, totuşi.
Da.
Tati?
Ştii cât măsoară penisul tău?
Nu l-am măsurat niciodată.
Pentru că...
Ronald Farber spune că penisul lui are 28 cm lungime.
Crezi că e posibil?
Ceea ce Ronald Farber nu ştie,
e că nu contează lungimea.
Ci grosimea.
De ce?
Lucrurile devin puţin mai... intense.
Ce vrei să spui prin intense?
Ai mai... exersat?
Da. Dar...
Fără rezultat. Nimic nu apare.
Trebuie să ai răbdare.
Prietenul tău, Ronald Farber,
te asigur că e plin de rahat.
Da. Pariez că al tău e mult mai gros.
Şi mai lung.
Vrei să-l măsor?
Nu, e ok.
Bună. Ann Chambue.
- Mona Jordan. - Minunat. Veniţi pe aici.
Bine.
Îmi pare rău că v-am lăsat să aşteptaţi atât de mult.
- Pot să vă ofer cafea sau ceai? - Nu, mulţumesc.
Bun.
Atunci, cu ce pot să vă fiu de ajutor?
Spuneaţi că ar fi ceva disponibil în zona Elysian?
De fapt, avem câteva locuri pe care le putem vedea acolo.
Mai întâi, trebuie să aflu câteva informaţii de la dvs.
Căutaţi unul, două sau trei dormitoare?
- Trei. - Minunat.
Asta e pentru dvs şi soţul dvs?
Nu.
Atunci doar pentru dvs?
Da.
Fără copii?
Copiii mei sunt adulţi.
Fără animale de companie?
Fără.
Atunci doar pentru dvs singură?
Da.
Minunat.
Dnă Jordan, e vreo problemă?
Soţul meu mă părăseşte.
Îmi pare tare rău.
Ştiţi...
avem o mulţime de femei în divorţ, acum, care doresc...
V-ar plăcea să caut ceva acum?
Poate, ceva mai mic?
Cine a zis că o să divorţez?
Tu ai nevoie de un nou început.
Da. Exact asta vreau.
Ştii, eu sunt divorţată.
- Şi eu trec prin faza asta. - Îmi pare aşa de rău.
- Dnă Jordan... - Mona.
Mona. E un nume frumos.
Mulţumesc.
Cât timp ai fost măritată?
40 de ani.
Ştii tu, Mona, eu...
eu cred că noi avem multe în comun.
Probabil, mai mult decât realizezi.
Știu prin ce treci, şi eu am trecut prin asta.
Mi-ar plăcea să-ţi împărtăşesc un secret.
Divorţul a fost cel mai bun lucru care mi s-a întâmplat vreodată.
Pe bune.
Nu-ţi face probleme, ea e excepţia de la regulă.
Toţi de aici sunt mult mai tineri.
Eşti sigur?
Să-ţi arăt ceva.
Vezi asta?
Tu eşti o poză a sănătăţii.
Nicio tumoră?
- Nu. - Cum e inima?
Ca un taur, Lenny.
O să trăieşti 100 de ani.
- Deci, mai am încă 30 de ani? - Doar consumă mai puţină sare.
Fii sigur.
Bună, Lenny.
Bună, Diane.
Te superi dacă mă aşez lângă tine?
Nu.
Nu, mulţumesc.
Ce mai face Mona?
E bine.
De ce stă în casă, într-o zi aşa de frumoasă?
Nu ştiu.
Cum adică, nu ştii?
- Nu ştiu. - Nu contează.
Ce mai fac fetele tale?
Bine, cred.
Nepoţii vin în vizită curând?
Nu ştiu.
Uite, Lenny...
cred că trebuie să ştii, am auzit despre tine şi Mona.
Ce?
Că aveţi de gând să divorţaţi.
- Îmi pare rău. - Nu divorţăm.
Divorţaţi, vă separaţi, orice... Nu contează.
Eşti singur acum.
În orice caz...
Dacă ai vreodată nevoie de cineva cu care să stai de vorbă...
știi unde să mă găseşti.
Tot ce scriu e atât de subţire, atât de superficial.
Nu poate cineva să vadă prin lucrarea mea?
E prefăcătorie înnăscută. Viol la 11, viol la 12...
Ce naiba ştiu eu despre viol?
N-am fost niciodată violată.
Sunt doar un alt explorator.
Dacă măcar aş fi fost violată fiind copil...
Atunci aş fi ştiut cu adevărat...
Dar în schimb...
Nu sunt bună!
Nu sunt bună...
Nimic. Nimic.
Zero. Zero.
Alo?
Ştiu cine eşti şi nu eşti nimic.
Tu crezi că eşti ceva al dracu',
dar eşti al dracu' de nimic.
Eşti goală. Eşti un zero. Eşti o gaură neagră.
Şi o să ţi-o trag aşa de rău încât o să-ţi iasă prin urechi.
Baza de date.
Cine eşti?
Ce vrei?
Vreau să mi-o tragi.
Eu...
Nu cred că pot să fac asta.
Adică...
nu cred că pot să fac asta.
Trebuie să închid.
Sună-mă mâine.
Bine.
Allen, ai văzut piesa de aseară?
Da. Foarte bună.
Am fost în genunchi, rugându-mă pentru ea.
A mers...
Cine e?
Sunt eu, Kristina.
Bună.
- Cum mai merge? - Bine.
Mai am nişte informaţii despre Pedro.
- Pedro? - Da, ştii tu, tipul...
- Da. Ce-i cu el? - Păi...
- Eşti bine? - Nu.
Păsărică... am nevoie de păsărică.
Ce dracu' faci aici?
Ieşi afară!
Ieşi afară!!
Ieşi afară!
Joy!
Joy! Joy!
Sunt Vlad, elevul tău.
Bună, Vlad. Ce mai faci?
Sunt bine. Tu ce faci?
Bine, bine.
Nu te cred.
Pe bune, Vlad. Sunt bine.
Scuze, doar că sunt o profesoară groaznică.
Toţi mă urăsc şi ar trebui să nu mai las reclama la telefon să funcţioneze,
pentru că făceam mult mai mult bine atunci.
Unde mergi acum?
Sunt chiar pe drumul spre casă.
Spune-mi unde locuieşti. Te duc acasă.
Nu, nu aş putea.
Joy.
Vino în taxi-ul meu.
- Te duc eu. - Vlad, nu.
Îmi place să merg pe jos şi tramvaiul e aproape.
Nu. Niciun tramvai. Te duc eu acasă cu maşina.
Locuiesc în New Jersey.
- Bun. Te duc în New Jersey. - Nu, poate că nu înţelegi.
- New Jersey e departe. - Joy, tu nu înţelegi.
Eu sunt şofer. Taxi-ul meu.
Tu vii... Tu înţelegi?
Tu vii.
- Eşti sigur că ştii? - Vlad ştie.
Îmi place New Jersey.
Nu ţi-e dor de Rusia?
Să le-o trag curvelor din Rusia.
Păi, cred că e cel mai bine să simţi aşa.
Mulţumesc mult pentru tot.
A fost cu adevărat, foarte frumos din partea ta.
Îmi cer scuze pentru mai devreme. A fost foarte diferit de ceea ce sunt eu.
Crezi că vei avea nevoie de ajutor ca să găseşti drumul înapoi?
De ce nu eşti măritată?
Vlad...
Viaţa noastră e atât de diferită în America.
Aici, o femeie poate... ştiu că e greu de înţeles asta, dar...
o femeie poate să-şi atingă potenţialul.
Există oportunităţi să facă ceva.
Să facă bine, cu adevărat să facă lumea mai bună.
Îţi plac bărbaţii?
Da.
Dar, nu e aşa de simplu.
Eşti lesbiană?
- Nu. - E în regulă.
Dacă eşti lesbiană.
Îmi plac lesbiancele.
Vlad...
Îmi cer scuze.
Dar această conversaţie a devenit oarecum ciudată pentru mine.
Aşa că, mulţumesc pentru că m-ai adus acasă, şi...
Păi, atunci, noapte bună.
şi...
O să te văd în...
Ţi-ar plăcea să intri, pentru o ceaşcă de ceai?
Mă duc să pun ceainicul.
E bine.
Scoate-ţi pantofii. Fă-te comod!
E locuinţa părinţilor mei.
Plănuiesc să mă mut în curând, totuşi.
- De când locuieşti aici? - De când m-am născut.
Găsesc aici o mulţime de avantaje pentru care să nu mă mut.
Deci...
Ce făceai în Rusia?
Eram hoţ.
Adică Mafia?
Nu.
Independent. Furam lucruri pe cont propriu.
Deşi, am multe oferte.
Eşti muzician?
Nu. Eu doar scriu nişte cântece, puţin...
Ce fel de cântece?
Nu ştiu. Sunt atât de groaznice.
Cântece de dragoste.
- Cântă. - Nu.
Cânt eu.
Ok.
Trebuie să plec acum.
Ne vedem mâine în clasă.
Bună dimineaţa.
Deci, cum merge?
Bună, Rhonda.
Elevii tăi te tratează bine?
Sunt chiar grozavi.
Nu-mi place să spun asta, dar, ţi-am spus eu.
Dar tu? Cum e clasa ta?
Elevii mei sunt aşa de zgomotoşi.
Ei mereu îmi spun cât de mult mă iubesc.
De fapt, dacă poţi păstra un secret,
e unul...
Igor...
Am o pasiune pentru el.
Ei bine, nu că vreodată aş...
Adică, mai ales, ruşii...
Ce?
B.O. Pe bune?
- Ai mei par ok. - Eşti foarte norocoasă.
- Rhonda? - Da?
Dacă Igor al tău...
ar folosi deodorant...
Tu vezi cu Vlad?
Da.
Doamne! Femeia aia era nebună.
Joy, eşti bine?
Da. Sunt bine. Mulţumesc.
Joy...
Tu nu ai făcut...
Nu?
- Mami? - Da?
Mi-a curs sânge... în wc.
Pot să nu mă duc azi la şcoală?
- Cum te simţi? - Bine.
- Eşti sigur? - Da. Mă simt bine.
Poate mă mai doare puţin. Dar...
- Pot să mă întorc la şcoală. - Asta e bine, Johnny.
Johnny, trebuie să te întreb câte ceva. E în regulă?
Da.
Când ai început să te simţi rău?
Ieri.
Ce s-a întâmplat?
Am vomitat acasă la prietenul meu.
Johnny... a dormit acolo.
Am crezut că avea un mic virus.
Ai mâncat ceva neobişnuit, Johnny?
Doar un sandwich cu ton.
Îi place salata cu ton.
Înţeleg.
Johnny, când ai observat prima dată sângele?
Când am mers la baie, azi dimineaţă.
Johnny, trebuie să-ţi pun o întrebare. Şi e foarte important să fii sincer, ok?
Johnny, a fost acolo, în ultimele două zile...
cineva care te-a rănit?
Nu. Eu...
nu cred.
Dar cineva te-a rănit... Nu, Johnny?
Nu. Nu m-a rănit nimeni.
Cum adică nu? Ai fost violat, la dracu'!
Scuze.
- Mai vrei cartofi, Bill? - Nu, mulţumesc.
Am o grămadă.
Bona ar trebui să ajungă curând.
Când începe întrunirea?
Cam peste 30 de minute.
Deci, cum a fost la şcoală azi?
Bine.
Johnny a fost?
Nu.
Sper că niciunul din copii nu a luat ceea ce avea el.
Foarte amuzant, Timmy.
Acum poţi să pleci de la masă şi să mergi direct în pat.
- Dar, mami... - Da.
Scuză-mă, Bill.
Alo?
Bună, Tawny, e vreo problemă?
Mulţumesc mult că m-ai anunţat.
Sigur, şi mie îmi pare rău.
Trebuia să te gândeşti la asta înainte.
Pa.
Bill, îmi pare rău, dar va trebui să mergi singur, în seara asta.
Nu mai e şi altcineva pe care poţi chema?
Nu la ora asta târzie.
Haide. O să mergi cu mine, chiar acum, să faci o baie.
- Dar nu am terminat... - Ba da, ai terminat.
- Să mergem! - Stai... Tamagatchi.
Ia-l pe Tamagatchi şi să mergem. Haide, domnule, sus... Haide!
Timmy, te rog. Hai.
Tati?
Dacă tu şi mama aţi muri într-un accident de avion,
ar fi bine dacă m-aş descurca singur?
Păi... probabil că una din mătuşile tale ar dori să te ajute.
Deci, tu nu crezi că sunt destul de mare ca să am grijă de mine,
de Timmy şi Chloe?
Păi... Nu.
Părinţii lui Ronald Farber sunt plecaţi în Europa, pentru câteva zile,
iar Ronald reuşeşte să stea acasă singur, fără bonă.
Eu de ce am nevoie de bonă?
Păi, dacă tu vrei să-i schimbi scutecele lui Chloe...
Păi, dacă nu aş avea fraţi mai mici,
m-ai lăsa să stau singur câteva zile?
Mama ta şi cu mine nu suntem dl şi dna Farber.
Noi ne facem griji...
Deci, nu.
Dar dacă aş avea 12 ani?
Nu.
13?
La 13 ani, cred că o să fii bine.
Poţi să promiţi?
Cât timp nu o să arăţi ca de 11 ani...
Nu o să arăt.
Bine.
Atunci la 13 ani.
Alo, în Roseland, vă rog.
Caut adresa unui locuitor.
Numele e Farber.
Angel Court nr. 11?
Mulţumesc.
- Dragă, tu eşti? - Da.
Ţi-ai adus aminte de lapte?
Da.
Cum a fost la întâlnire?
Bine.
Bill, eşti bine?
Cred că trebuie să mă întind.
Rahat.
Sper că nu te-ai îmbolnăvit de ce avea Johnny Grasso.
Nu cred.
Vin şi eu sus, imediat.
Tati?
Da?
Eu...
aproape că am ejaculat.
Trish?
Ce e?
Mă iubeşti?
Bill...
- Da. - Nu, adică...
Tu chiar mă iubeşti,
indiferent ce-ar fi?
Indiferent ce ar fi.
De ce?
Indiferent...
de orice...
Bill, tu mă ai pe mine.
Mereu mă vei avea.
Sunt bolnav.
Scumpule...
Ia nişte tylenol.
O să te simţi mai bine mâine.
L-am cunoscut pe Steven Zimmer azi dimineaţă.
- Îţi place de el? - Da.
O să apelez la el.
Bun. Eu o să apelez la Marty Blau.
Bun.
Mă simt mult mai bine acum.
Foarte bine. N-ar trebui să dureze mult.
Noapte bună!
- Lenny? - Da?
Poţi să te culci pe canapeaua din sufragerie?
De ce?
Steven Zimmer s-a gândit că ar fi o idee bună.
Bine.
- Gin & tonic? - Da, mulţumesc.
Doamne, e aşa o lumină afară,
că mă apucă durerea de cap doar uitându-mă pe fereastră.
Da, păi ziceau că o să plouă mâine.
Nu vreau să vorbesc despre vremea naibii.
Păi, e bună pentru golf.
Urăsc jocul ăsta. E aşa de plictisitor.
Îţi ocupă timpul.
Mie îmi place să călătoresc.
Am fost în Europa, odată.
Ai fost vreodată în Tahiti?
Nu.
Dar în Tunisia?
- O noapte în Tunisia? - Nu.
Lui Vincent nu i-a plăcut niciodată să călătorească.
Cred că sunt la fel ca Vincent.
Când eram copil, mereu îmi imaginam că...
mă voi căsători cu bărbatul de care mă voi îndrăgosti,
cu care să am un fiu şi o fiică, care vor va iubi,
la fel de mult cât mi-am urât eu mama.
Şi apoi să mor...
tragic şi brusc. Tânără şi frumoasă.
Când Vincent m-a părăsit, mi-am imaginat că voi fi, în sfârşit, fericită.
Presupun că nu ţi-ai pierdut imaginaţia.
Lenny, trebuie să ies din asta.
Nu pot respira.
Femeile sunt nişte bârfitoare jalnice iar bărbaţii sunt...
Doar jalnici.
Nu vreau să mor aici.
Tu chiar nu vrei să mori.
Nu singură.
Nu...
Nu te simţi vinovat!
Nu mă simt...
Nu mă simt nicicum.
Trebuie să te văd.
Cine e?
Kristina.
Îmi pare rău pentru seara trecută.
Da. Şi mie...
Nu ar fi trebuit să...
Înţeleg.
Adică... Vezi, pot să...
Pot să recunosc, că sunt grasă...
Şi urâtă...
- Nu, nu. - Ba da.
Da.
Mulţumesc.
Spune...
Vrei să mergi undeva?
Îmi placi.
Am să-ţi fac o mărturisire.
Ce?
Îţi aminteşti de penisul lui Pedro?
Adică ăla care...
care a fost...
tăiat?
Ei bine, nu a fost chiar tăiat.
Ce s-a întâmplat cu el?
Nimic.
Eu...
nu înţeleg.
De ce ai inventa o chestie ca asta?
Măcar Pedro a fost omorât?
De unde ştii?
Am încercat să-ţi spun de atâtea ori,
dar e aşa de greu...
Eu am fost mereu foarte prietenoasă cu el.
Încerc să fiu la fel cu toţi portarii.
Deşi, ei obişnuiesc să chicotească pe la spate.
Nu-mi pasă. Eu tot sunt prietenoasă.
Aşa e felul meu.
Dar...
Pedro era diferit. Pedro niciodată nu chicotea.
Desigur, cine era el să chicotească?
Nu era tocmai Tom Cruise.
Totuşi, ar fi putut,
dar nu a făcut-o.
Aşadar, într-o seară...
veneam acasă de la un magazin nonstop, era târziu...
- Bună seara, dră Hope. - Bună, Pedro.
- Mă ajuți cu sacoşele astea? - Nicio problemă.
Mulţumesc.
În mod normal, nu aveam de ajutor,
dar mă durea spatele pentru că sacoşele erau grele.
Şi aveam cam 2,5 kg de îngheţată de căpşuni,
două cutii de bomboane de ciocolată şi o plăcintă cu lămâie.
Şi abia aşteptam să ajung acasă să mă bag în pat şi să mă uit la tv.
Dar...
Eram în lift când, pentru prima dată, am avut acel sentiment ciudat,
cum că el...
ştii tu, se uita la mine cam ciudat.
Şi m-am gândit că, poate, şi el era doar prietenos.
Adică, ştii tu,
doar... doi oameni prietenoşi.
Te deranjează dacă duci astea în bucătărie?
Nicio problemă.
Mulţumesc mult, Pedro.
Nicio problemă.
Scuză-mă.
Lasă aia!
Ceea ce chiar aş dori e...
o cupă de îngheţată, înainte de a mă întoarce jos.
Sigur că da... Te rog, ia loc.
Soţia mea a murit acum 3 ani.
Mă simt...
atât de singur.
Tu eşti o femeie frumoasă, Kristina.
Eşti aşa de frumoasă, Kristina.
Şi următorul lucru pe care îl ştiu...
el era în interiorul meu.
Ştii tu, doar ciocănind.
Allen...
- Aţi terminat? - Da.
Cred că da.
Aţi vrea să vedeţi lista cu deserturi?
- Ce feluri de îngheţată aveţi? - Ciocolată, vanilie şi căpşuni.
O să iau o prăjitură cu ciocolată și îngheţată cu căpşuni, mulţumesc.
Şi dvs, domnule?
Doar nota, vă rog.
Deci, totul a devenit liniştit,
şi atunci, m-am gândit, foarte bine.
Cum îţi place?
Mai sărută-mă o dată!
Dar era doar prefăcătorie...
L-am lăsat să mă sărute pentru ultima dată.
L-am apucat de gât,
şi l-am răsucit...
spre spate.
- Poftim. - Mulţumesc.
Şi apoi, a trebuit să-i tai corpul.
Ştii tu, pungi de plastic, toate părţile.
Le-am tot aruncat, de atunci.
Încă mai sunt câteva în frigiderul meu.
- Deci, i-ai tăiat şi... - Nu!
L-am lăsat ataşat. Nu am vrut să-l mai ating iar!
Mă simt aşa de groaznic.
Probabil, mă crezi un monstru.
Ce altceva aş fi putut să fac?
Oricum, nu m-am putut abţine.
Urăsc...
sexul...
Îmi pare rău, dar numai ideea...
despre cineva deasupra...
înăuntrul meu...
Ştiu că nu e corect...
dar noi mai putem fi...
prieteni?
Cred... că da.
Adică...
noi toţi avem...
ştii tu...
plusurile...
şi minusurile noastre.
A fost o crimă din pasiune.
Sunt o femeie pătimaşă.
Te-am pus pe auto-redial, toată noaptea.
Alo?
Da?
Eu sunt...
Sunt...
Scuze?
Intră.
Te rog...
Ia loc.
Ceva de băut?
Nu. Mulţumesc.
Asta nu merge.
Nu.
Nu eşti genul meu.
Nu.
Pot să intru?
Îmi cer scuze.
Voiam să...
Uite!
Vlad.
Vino înăuntru.
Te rog.
Joy...
De ce venit aici?
Am venit pentru că voiam să spun...
că îmi pare rău pentru soţia ta.
Zhenia nu e soţia mea.
Deci, nu sunteţi căsătoriţi?
Zhenia iubeşte la mine.
E problemă.
Ea vrea să fie soţia mea, dar...
Ea nu ascultă.
Ce pot să fac?
Vino. Vrei să te duc în New Jersey?
Mergem la cumpărături.
Nu. Nu cred că e...
Joy...
Trebuie să întreb ceva.
Da?
Eu sunt foarte ruşinat.
Sigur, voi înţelege.
Bun.
Pot să împrumut bani?
E foarte important.
- Cât? - O mie de dolari.
- Bine. - 500. Am nevoie acum.
Eu...
cred că pot merge la un bancomat.
Bun. Ştiu unde e bancomat.
- Vlad? - Da.
Pot, mai întâi,
să-mi iau înapoi chitara şi cd-playerul?
Bine.
Ăsta e târgul.
Crezi că mall-ul din New Jersey e deschis noaptea?
Da. Probabil.
Uite.
Joy...
Te iubesc.
Iubeşti New Jersey.
Ți-i dau înapoi luni.
E în regulă.
Eu... probabil că nu voi mai fi acolo, oricum.
De ce nu?
Nu ştiu...
Cred că acum am mai multă înţelegere pentru grevişti.
Pa.
Stupid american.
Deci, Billy...
Cum a fost la şcoală azi?
Bine. Ronald Farber a fost absent.
I-a fost teamă de testul de la mate.
Şi a stat acasă?
Da. A chiulit.
E groaznic. Părinţii lui...
Ei nu ştiu încă. Sunt încă în vacanţă.
Și nu se vor supăra?
Păi, Ronald o să fie foarte supărat când va afla că testul s-a anulat.
Ce s-a întâmplat?
Dna Paley a fost şi ea absentă.
L-ai sunat pe Ronald ca să-i spui?
Da, dar nu a răspuns.
Şi dna Paley era bolnavă?
Păi, toţi ziceau că era prea terminată.
De ce spun oamenii lucruri din astea?
Pentru că ea e...
dependenţa de droguri.
De unde ştii tu asta?
Toată lumea ştie.
Păi, eu nu ştiam. Tu ştiai, Bill?
Nu.
Ai auzit asta, Billy?
Păi, asta spun toţi, că e narcomană...
şi că, probabil, va fi concediată.
E chiar trist.
Dacă se dovedeşte că dna Paley chiar e narcomană,
atunci ar trebui concediată. Nu crezi, Bill?
Nu ştiu.
Nu crezi că e puţin... cam aspru?
Adică, asta nu-i afectează munca.
Păi, se pare că da.
Nu. De fapt, nu cred că e aspru deloc.
Scuză-mă, dar când e vorba de abuz de droguri şi de copii, copiii mei,
ei ar trebui încuiaţi undeva iar cheia aruncată.
Billy, vreau să ştii că, dacă te vei gândi vreodată să iei droguri,
şi să ajungi să mori prin vreun spital, eu te reneg.
Asta simt eu, puternic, despre acest lucru.
- Trish. - Nu. Ştiu că poate par aspră.
dar vorbesc despre copiii noştri.
Nu ca să fiu pompoasă, dar ăsta e viitorul...
Despre viitorul ţării noastre, la urma urmei.
Alo?
Cine e acolo, vă rog?
Bună. Sigur, stai puţin.
- E Joe Grasso. - Minunat.
Hei, Joe. Care-i treaba?
Ce mai face Johnny?
Eşti un om mort!
Bun...
Bun.
Nicio problemă.
În regulă.
Bine, ai grijă.
Pa.
Ce mai face Johnny?
Bine.
- Mai bine ca niciodată. - Bun.
Am luat bilete la Frumoasă şi bestia pentru sâmbăta asta.
Nu cred că Billy a mai chemat pe cineva.
Nu. A anulat.
- Cine ar putea fi? - Răspund eu.
Cine e?
Poliţia.
- Vă pot ajuta cu ceva? - Sunteţi William Maplewood?
Da.
Scuzați deranjul, dar avem câteva întrebări pentru dvs şi soţia dvs.
E în legătură cu prietenul fiului dvs., Johnny Grasso?
S-a întâmplat ceva?
Veniţi pe aici.
Intraţi, vă rog.
Mulţumim.
Luaţi loc, vă rog.
Bill, cine e?
Tocmai ne terminam cina.
Mă întorc imediat.
E poliţia.
Tu ai grijă de copii.
Scuze.
Deci...
Spuneaţi ceva de Ronald Farber?
Poftim?
Scuze, vreau să spun...
Adică, Johnny Grasso?
Mami, nu vreau să merg!
Ajungem imediat...
Billy, haide, autobuzul e aici.
Haide. Dragă, te rog, nu azi!
Aşteaptă!
Băieţi, o să vă duc eu.
Tati?
Da, Billy?
Toţi de la şcoală spun nişte lucruri despre tine.
Cine sunt toţi?
Adică, copiii, ştii tu... Toţi.
Ce spun?
Că... tu eşti...
un violator în serie.
Şi pervers.
Adică, aşa cum au vopsit pe casa noastră?
Tati, tu ai...
cu... Johnny Grasso
şi Ronald Farber?
Da.
Ce... ai făcut?
I-am atins.
Ce vrei să spui, mai exact, prin atins?
I-am mângâiat.
Pentru ce?
Nu m-am putut abţine.
Şi altceva?
Eu...
mi-am desfăcut fermoarul...
Tu... vrei să spui, te-ai masturbat?
Nu.
Atunci ce?
Eu...
am făcut dragoste.
Ce vrei să spui?
Am făcut sex cu ei.
Cum a fost?
A fost...
A fost grozav.
Ai mai face asta?
Da.
Ai...
Ai face vreodată...
sex cu mine?
Nu.
M-aş masturba, în schimb.
Nu vreau să merg. Unde mergem?
- Mami, nu vreau să merg. - Urcă-te în maşină!
Stai, Tamagatchi. Tamagatchi.
ȘASE LUNI MAI TÂRZIU
Deci, cine locuia aici, înainte?
Un alt cuplu, Heller.
Ce s-a întâmplat cu ei?
Au divorţat.
În orice caz, poliţia a venit şi a căutat în frigiderul ei
şi au găsit pungi umplute cu organele genitale ale portarului.
- Eu folosesc pungi. - Şi eu.
Toată lumea foloseşte. Iată de ce noi avem legătură cu crima asta.
- Nu înţelegi? - Eu nu pot avea legătură cu asta.
În orice caz,
e tipul ăsta pe care l-am cunoscut, Joy, care cred că o să-ţi placă.
E în domeniul computerelor, cred.
- Cum l-ai cunoscut? - E un vecin de-al meu.
Vrei să-l sun eu, sau să-ţi dau numărul lui de telefon?
O să-l sun eu.
Ar fi grozav. Cred că-i va plăcea asta.
- Dar eu? - Caut. Caut...
Îmi plac computerele.
Trish, ai încredere în mine, în cazul ăsta...
Nu e pentru tine.
Dar cu mine cum rămâne?
Nu am uitat, mamă, doar că...
e greu.
Dar, eu caut orice.
Păi, nu mă caută pe mine.
- Ai găsit pe cineva? - Nu. Nu e nimeni.
Am auzit că Diane a avut o criză.
O să-şi revină.
Păi, e foarte bine.
Unde există viaţă, există speranţă.
Corect.
- Fiţi siguri. - Absolut.
Da.
Vrei să-mi dai cartofii dulci, te rog?
Poftim.
S-a uitat cineva la Leno, aseară?
Timmy... Timmy.
Timmy, vino să stai în poală la bunica.
Timmy. Timmy, ce?
Timmy?
Care e problema cu Timmy?
A murit Tamagatchi.
Tamagatchi?
Helen, ce s-a întâmplat cu femeia aia care l-a ucis pe portar?
Nu ştiu, mamă.
E aşa de trist.
E foarte singură.
Mi-aş fi dorit să o fi cunoscut mai bine.
Am fi putut afla că avem ceva în comun...
Poate o să scrii o poezie despre ea.
Joy, îmi pare rău.
Dar...
Nu-ţi face probleme.
Nu râd de tine.
Râd cu tine.
Dar eu nu râd.
Hai să toastăm!
- Pentru fericire! - Pentru fericire!
Pentru fericire!
Kookie!
Kookie.
Eu... am ejaculat.
Corectare și sincronizare: Denis Kent