FĂRĂ URŞI
Bună. Ce vreţi să comandaţi?
- Ceai. - Şi eu la fel.
- Poftim. - Mulţumesc.
Te văd.
Vin acum.
Unde e?
Eşti aşa entuziasmată, uşurel!
Am 10 minute. Restaurantul e aglomerat.
Arată-mi.
Poftim, domnişoară Isabelle.
Numele de familie... Lacroix! Succes în noua viaţă!
Nu-mi place poza asta!
Trebuie să arăţi ca deţinătorul paşaportului.
Cine e nefericita Isabelle Lacroix?
Un oaspete la un hotel. De ce "nefericită"?
E franţuzoaică.
O să-şi facă altul nou.
Avem trei zile la dispoziţie.
Apoi, paşaportul nu mai e valabil.
- Şi al tău? - Al meu?
Care e noul tău nume?
N-am paşaport încă.
Cum adică?
Du-te tu prima şi vin şi eu mai târziu.
Pe bune, Bakhtiar?
Zara...
E diferit de data asta.
Niciun pericol, niciun risc, nicio moarte.
Te vei duce în calitate de turist direct în inima Europei.
Mulţi ar ucide pentru aşa un paşaport.
- Şi dacă nu poţi veni şi tu? - Pot, o să vin.
E un joc de noroc. Unii au noroc şi pleacă mai devreme.
Pune-ţi în ordine lucrurile şi pregăteşte-te.
Nu pot! Ia-l.
Zara! E o chestie sigură. De ce te temi?
Nu înţelegi?
Dacă nu erai tu, n-aş fi suportat asta zece ani.
Ştiu, dar e ultima noastră şansă.
Fără tine, va fi mai rău decât în iad.
Mergem împreună sau nu mergem deloc.
Zara!
Tăiaţi!
Cum a fost?
A fost... bine...
Mă întreb de ce camera rămâne
pe Zara?
Trebuie să te muţi spre Bakhtiar, lăsând-o pe Zara pe fundal,
mergând spre restaurant.
Focusul rămâne pe Bakhtiar.
Ai dreptate.
Bakhtiar trebuia să meargă după Zara. Dar nu s-a dus.
Tu dirijezi actorii.
Fii atent, Reza, la replicile de final.
Spune-le cum să se poziţioneze.
Şi când Zara poate pleca.
Dacă rămânem pe Zara şi apoi mutăm pe Bakhtiar,
avem un cadru liber între care întrerupe ritmul.
Haideţi să reluăm scena!
Sigur! Trebuie.
Şi spuneţi-i lui Zara
să nu exagereze cu reacţiile când primeşte paşaportul.
Zara!
Spune-i lui Bakhtiar să nu exagereze.
Reza! Ai înţeles ce-am spus?
Reza! S-a întrerupt!
Bună ziua, domnule!
Bună!
- Dle Ghanbar. - Da?
- Aveţi o scară sau un scaun? - Sigur că da!
- Adu un pic. - Să aduc?
Vin şi eu din urmă.
Faci asta de fiecare dată. Avem de mers la nuntă.
A venit tocmai din oraş.
Cui îi pasă! Prostălăule!
Îmi cer mii de scuze.
Nicio problemă, dle.
Poţi s-o pui aici?
Sigur, domnule. Numai un pic.
Chiar aici.
Sigur, domnule.
- E bine aşa? - Da.
Ţine ăsta un pic!
Ce?
Mă duc sus să văd dacă e semnal.
Nu se cuvine să faci asta.
Tot ce ai nevoie. Mă ocup eu.
De ce?
Vecinii ar putea crede că îi spionezi pe ei.
- Am înţeles! - Poate am fost prea direct.
- Te rog să te grăbeşti. - Sigur!
Cu îngăduinţă!
Ţine-l aşa un pic!
Vezi dacă se conectează.
Nu prea pare.
Aşa e tot anul. Nu e semnal!
Pot să mă duc pe acoperişul vecinilor.
Dar nici acolo nu e semnal.
Şeriful mi-a spus
că aveţi o conexiune impecabilă.
Ar vrea el!
Hai, coboară.
Cu noroc ai avut conexiune până acum.
De obicei, nu avem deloc semnal.
Nu folosim telefoane. Primim semnal din Turcia.
Dar factura e aşa mare că nu-şi permite nimeni să plătească.
Poftim.
Eşti foarte dichisit! Unde mergi?
E o ceremonie!
- Ce fel de ceremonie? - Spălarea picioarelor.
- Ce spălaţi? - Oficierea logodnei.
Se ia mirele şi mireasa şi se duc la râu să-şi spele picioarele.
Auzi, stai un pic.
Stai să iau asta!
Vii cu noi? O să fie în al nouălea cer.
Mersi. Am multă treabă.
Cum vrei.
Uite ce e.
Nu pot veni, dar îmi faci o favoare?
Filmează ceremonia te rog.
Habar n-am cum.
Şi-n plus, ai venit tocmai din Teheran,
de ce nu filmezi chiar tu?
Mersi, data viitoare. Dacă dă Domnul.
Uite, e foarte uşor.
Am pregătit totul.
Nu atinge nimic. Doar las-o pornită.
O să fiu prostul satului!
Nu-ţi face griji!
Apeşi aici şi filmează.
Filmezi pe cine vrei.
- Filmează acum? - Da, e pe automat.
O să mă străduiesc.
Ţine asta în buzunar.
Uşor. Apeşi aici să pui pe pauză şi aici să reiei.
Mă duc, domnule.
Bine.
Pantofii mei...
- Ţine-o în faţă! - Bine, domnule.
Bravo, excelent, ţine-o sus!
Când vrei să filmezi ceva.
- Începând cu tine. - De ce nu.
- Salut, Ghanbar. - Salut.
- Totul bine? - Da. Şi tu?
Înlocuieşti lopata cu asta?
E camera domnului meu drag.
- Ştii cum s-o foloseşti? - Sunt regizor.
Copii, veniţi aici un pic.
Veniţi aici.
Ne faci o poză?
Sigur, nu vă mişcaţi.
Mersi.
Staţi aici.
N-ar trebui să alerge deasupra dormitorului.
Scuzaţi, sigur.
Nu uitaţi.
Un minut vă rog.
Domnule!
- Dle! - Da?
Veniţi, masa e gata.
Vin acum.
Mniam, miroase îmbietor!
Haideţi să mâncaţi.
Scuzaţi că vă deranjez.
Niciun deranj.
Mă plictisesc dacă stau degeaba.
Nu v-aţi dus la ceremonie?
Sunt prea bătrână pentru asta. E pentru oameni tineri.
Sunteţi foarte tânără.
Am vrut să mă duc, dar mă omoară durerea de picioare.
Luaţi magneziul pe care vi l-am dat?
Datorită lui mai pot să merg cât de cât.
Ghanbar o să-mi mai cumpere. Dar nu azi.
Ce fel de ceremonie e?
E o logodnă. O tradiţie veche.
De la mama, Dumnezeu s-o ierte.
Pe vremea ei, dacă un băiat se îndrăgostea de o fată,
se ascundea lângă râu,
şi îi fura voalul, iar ea trebuia să se mărite cu el.
Cu voie sau fără voie.
Nu, domnule, nu!
De ce?
Nu ne faceţi poze! Credeţi-mă.
Bine.
Apoi, fata e logodită.
Nu mai poate avea pretendeţi.
Acum se cheamă spălarea picioarelor!
Şi ce înseamnă, mai exact?
E o altă tradiţie de-a noastră.
Duc fata şi băiatul şi-i aşază pe două pietre la râu.
Fata stă pe partea stângă, iar băiatul pe partea dreaptă.
Femeile spală picioarele fetii, iar bărbaţii picioarele băiatului.
Viitorul le va fi la fel de strălucit ca picioarele lor.
Viaţa lor împreună începe din puritate.
Bună tradiţie! Chiar dacă nu văd logica.
Fata pe stânga, băiatul pe dreapta.
De ce nu invers?
Zău acum! Ce ştiu eu?
Se spune că femeia se trage din partea stângă a bărbatului!
Aşa să fie!
Mănâncă până nu se răceşte.
Eu nu ştiu prea multe!
- Mulţumesc mult. - Poftă bună!
La revedere.
Oricum, ce ştiu eu?
Da?
Se poate?
- Pot intra? - Da.
Iartă-mă. Dormeai. Mii de scuze.
Acum, familia mirelui se duce la casa lui
şi mireasa la casa ei.
M-am temut să ţin asta în cameră. Nu voiam să păţească ceva.
O las aici.
Şi o să iau tava.
Ies!
Ghanbar, stai să văd ce-ai făcut.
Stai să văd!
OK... Ia te uită!
Bravo, excelent, ţine-o tot aşa!
Oricând vrei să filmezi.
- Încep cu tine. - De ce nu.
Bună treabă!
Nu, am dat-o în bară.
Chiar deloc.
Am dat-o în bară.
- Bună, Ghanbar. - Salut.
- Totul bine? - Da. La tine?
Înlocuieşti lopata cu asta?
E camera domnului meu.
- Ştii s-o foloseşti? - Sunt profesionist.
De ce-ai oprit-o?
Suntem foarte apropiaţi.
Putea să vorbească urât.
Nu cred.
Nu ţi-am spus să o porneşti şi s-o închizi de butonul ăsta?
Iartă-mă.
Ai oprit când nu trebuia şi ai pornit-o când nu trebuia.
- Poate e spion! - Nu mai spune, spion?
Rahat!
- Poate mă ia poliţia! - Ce ruşine.
Am găsit o cale. Te ţin la curent.
Nu fi naiv. Poate vrea să treacă graniţa ilegal.
Prostii! Nu şi-ar risca maşina aia scumpă.
Nu te duci la graniţă decât dacă pui la cale ceva rău.
A făcut cunoştinţă cu şeriful satului.
Stă la calculator toată ziua, vorbind cu cine ştie cine.
Mă duc să duc tava.
Îmi pare rău, îmi cer scuze. Iartă-mă.
A stat în cameră toată săptămâna.
Pare că aduce belele. Îţi spun drept.
Pa.
- Atâta deranj pentru nimic. - Da, nu merită.
Să te dai mare cu camera.
Lasă-mă în pace! Vreau să filmez asta.
Pentru Ghanbar!
Înlocuieşti lopata cu o cameră.
Să trăieşti, Ghanbar!
Îi doresc numai fericire fiicei mele.
În cinstea lui Ghanbar. Cameramanul nostru. Să fie sănătos!
Dle Panahi! Sunt eu, Reza.
Reza, ce cauţi aici?
Am adus probele de turnare.
De ce ai închis telefonul?
Pot să intru?
Telefonul nu e închis. Nu e semnal.
Aşteaptă-mă la drumul principal.
Bine, dle.
Ai grijă să nu te vadă nimeni.
Salut, domnule!
Salut!
- Ce mai faci? - Bine.
- Dar tu? - Sunt bine.
- Actorii, echipa? - Sunt toţi bine.
Tu? Satul?
Sunt bine, iar satul şi sătenii sunt bine.
Te-a văzut cineva?
Mă subestimezi. M-am furişat.
Hard disk-ul e în torpedou.
Ai bătut atâta drum să aduci hard disk-ul?
Şi ai abandonat echipa?
Nu numai de asta. Suntem toţi îngrijoraţi.
Am decis că trebuie să vin să văd ce faci.
De ce îngrijoraţi?
Un regizor cu interzicere de a părăsi ţara
care stă foarte aproape de graniţă...
Putea să te recunoască cineva şi să te aresteze.
Cum s-o scoatem la capăt?
Am venit să văd ce faci.
Şi să-ţi aduc filmarea. Pentru că n-ai internet.
Aţi filmat cadrul ăla?
Da, şi pe ăla, şi pe următorul, dar...
E o senzaţie stranie. Atmosfera nu e la fel fără tine.
Oamenii bârfesc şi se tem că vei cere cadre în plus.
Şi treaba ta care-i?
Urmez scenariul îndeaproape.
Dar sunt în asentiment.
Ai avut probleme pe drum?
Nu, am paşaport valabil. L-am arătat la fiecare punct de control.
Ai avut probleme cu hard disk-ul?
Toată lumea are aşa ceva. Nu se deranjează pentru asta.
Ai luat o decizie, Maestro?
Ce decizie?
Dacă te gândeşti să vii, acum e cel mai bine.
E un moment delicat pentru filmări.
Ar fi mai bine să fii cu noi. Patru, cinci zile maxim.
Terminăm de filmat şi ne întoarcem acasă.
Hai să rămânem la planul iniţial şi mai vedem.
Domnule!
M-am gândit la toate detaliile.
Avem două variante:
drumul cu marfă de contrabandă şi drumul cu trafic de migranţi.
Al doilea e periculos.
Îl mai ştii pe Sinan?
Turcul?
Are multe legături. Te ajută să lucrezi în Turcia.
E cinefil şi ştie multe despre filmul iranian.
Ne-a făcut cunoştinţă cu un anume Akbar.
E prieten cu contrabandiştii.
Deci, drumul e pregătit.
Ne trebuie aprobarea ta.
Purcedem?
Dacă nu vrei să treci graniţa, de ce ai venit aici?
Un loc fără internet. N-are niciun sens.
Puteai rămâne în Teheran.
Nu ne mai făceam griji pentru tine. Şi-n plus, era conexiunea bună.
Mă întreb adesea dacă nu era mai bine să rămân în Teheran.
Dar să fiu aproape de locaţie şi de echipă
îmi pare esenţial.
Imediat o să-ţi doreşti şi mai mult. Dă-mi 10 minute.
Îţi arăt locaţia, un sat mult mai sigur.
Numai un pic!
Stai aşa!
Vezi drumul ăla de pământ?
E drumul contrabandiştilor.
Aia e una dintre maşinile lor rapide.
Asta e ruta lor.
Sunt numai 2 km.
Mergem?
Hai.
Hai să vedem ce e.
Poţi vedea locaţia.
E bine că te-ai decis în sfârşit.
Acolo este un orăşel.
Aici o să ai probleme mai devreme sau mai târziu,
chiar dacă ai grijă.
Cu grijă, uite una dintre maşinişe rapide.
Acolo poţi lucra mult mai rapid.
E mult mai bine.
Pentru tine, pentru noi şi în mod special pentru film.
Aici.
Opreşte aici.
- Aici? - Da.
Stai aşa.
Am văzut semnalul lor. Opreşte maşina.
Opreşte maşina şi lasă cheia.
Oamenii lui Akbar o parchează undeva până te întorci.
Şi acum, ce?
- Hai! - Încotro?
Hai cu mine.
Stai...
- Ce e? - Hard disk-ul.
L-am luat.
- Dă-mi-l mie. - Poftim.
Unde e cel căruia i-ai făcut semn?
Mi-a văzut semnalul. S-a dus să verifice dacă e liber.
Trebuie să aşteptăm semnalul.
De ce o luăm pe drumul ăsta?
Eu, nu. Tu te duci cu Sinan.
Eu o să trec legal.
Vino un pic te rog.
Un minut.
Ăsta e orăşelul.
Vezi luminile alea? Luminile oraşului în care filmăm.
Zona aia întunecată e lacul. E înconjurat de lumină.
Noi suntem de partea cealaltă a lacului.
Astea sunt satele de graniţă.
Vezi ce uşor e!
Unde e graniţa, mai exact?
Stai pe ea. Exact.
Dacă e aşa uşor,
de ce e aşa de complicat de trecut?
Ţi-am spus.
Problemele sunt legate de traficanţii de migranţi.
Aici au control contrabandiştii. Poliţia de frontieră nu patrulează.
Vezi numai contrabandişti.
Acum, zece oameni se uită la noi.
Dacă nu-i ştiam pe Akbar şi pe Sinan, ne-ar fi făcut praf.
Ăsta e semnalul. Hai!
Ce s-a întâmplat?
Domnule?
Domnule!
- Bună! - Bună!
Nu v-am văzut maşina şi am crezut că aţi plecat.
- Eu sunt Gozal. - Gozal?
Ne-au spus că ne-aţi fotografiat.
Oamenii v-au văzut că ne-aţi făcut poze.
- E adevărat? - Eu?
Dacă le văd, se revarsă iadul.
Se va vărsa sânge. Pentru Dumnezeu, vă rog să mă ajutaţi.
Ce faceţi aşa târziu, domnule?
De ce mai eşti trează?
La vârsta mea, nu mai ai somn.
Bea asta. Îţi face bine.
Beau asta de 30 de ani.
Mulţumesc mult.
E fierbinte!
Trebuie să fie fierbinte ca să spele plămânii.
Ia asta să-ţi cureţe sângele.
Ia!
S-a întâmplat ceva?
Ai auzit voci pe drum?
Ai văzut ceva, pe cineva?
Mulţi oameni şi multe lucruri...
Ai văzut un djinn?
Nu!
Ai ochii roşii!
N-am dormit bine. Recuperez la noapte.
Desigur.
Mulţumesc mult.
- Domnule! - Da?
- Pot să te întreb ceva? - Sigur.
Ai făcut poză unui cuplu tânăr?
Poză?
Ai făcut?
Nu cred, dar pot să verific.
- Slavă Domnului, du-te să dormi. - Mersi din nou!
Nu uita, oamenii de-aici caută belele.
- Du-te să dormi. - Mersi.
Ce naiba e cu tine? Ai uitat să mergi?
De unde eşti? Străin prost.
Dispari, du-te acasă.
Bună!
Intră, Ghanbar.
Pot să întreb ceva?
Ce e?
Numai un pic...
Ai fost la graniţă aseară?
De ce?
Am curăţat maşina ca să nu vadă nimeni.
Drumurile sunt pline de praf.
Praful ăsta nu era din satul nostru.
Ăsta e de la contrabandişti.
Nasser se duce la pâmântul lui, nu are asemenea praf pe tractorul lui.
Cum ai ajuns acolo?
Am luat-o pe mai multe drumuri.
Nu-mi amintesc. Oi fi luat-o pe un drum prăfuit.
Eşti oaspetele nostru. Te rog, ai grijă!
Şi localnicii se tem să meargă acolo!
Mă întreb cum ai îndrăznit. Ai mai multă grijă!
Sigur. Mulţumesc pentru sfat!
- Ai nevoie de ceva? - Nu, mersi.
- Pa! - Pa.
Vă conduc eu.
Poate se odihneşte. Trebuie să-l întreb mai întâi!
Sigur, du-te.
Da?
Ai oaspeţi.
- Cine sunt? - Vecinii noştri.
Primeşte-i.
Intraţi, vă rog.
Se poate? Bună.
Bună!
- Cu permisiunea ta. - Intraţi, vă rog!
Bună!
- Bine aţi venit. - Să fii sănătos.
Luaţi loc vă rog.
Bine aţi venit în satul nostru!
Mulţumesc mult.
Mă întreb de ce dintre toate satele din jurul Teheranului,
cu vreme frumoasă,
aţi venit tocmai în satul nostru, atât de aproape de graniţă?
Căutam un loc să stau. Un prieten mi-a recomandat regiunea asta.
Se cunoştea cu şeriful vostru şi i-a dat telefon.
L-a rugat pe Ghanbar să-mi închirieze o cameră.
Totul a fost gata repede şi am pornit la drum.
Da, mama?
Aduc ceai.
Sigur, du-te.
Ai făcut poze în sat?
Poze? Sigur. Mai fac şi poze.
Ca să fim sinceri, avem o problemă pe care numai tu poţi s-o rezolvi.
Avem o tradiţie în satul ăsta.
Când se naşte o fată,
cordonul ombilical i se taie în numele viitorului ei soţ.
Când Gozal s-a născut, s-a făcut în numele lui Yaghoob.
Cine e Yaghoob?
Yaghoob e familie.
E un tip cumsecade.
Acum că au vârsta potrivită, trebuie să se căsătorească.
Cu toate acestea...
- Mă duc s-o ajut pe mama. - Du-te!
- Cu permisiunea voastră. - Bine.
Numai dacă Soldooz îi lasă în pace.
Scuzaţi, cine e Soldooz?
Soldooz e un prieten mai îndepărtat.
Pare că e îndrăgostit
de Gozal.
Şi nu se dă bătut.
Am încercat să vorbim cu el, dar a negat totul.
Am vorbit cu tatăl său şi a zis că îi dezonorăm fiul.
Şi să-i arătăm dovada.
Dacă îmi dai poza aia,
i-o vom arăta tatălui său şi-i demonstrăm astfel.
Adevărul e că nu ştiu nimic legat de poza asta.
Fac multe poze.
Dar nu-mi amintesc să o fi făcut pe asta.
N-ai făcut o poză unui cuplu aşezat sub un nuc?
O poză cu un băiat şi o fată?
Sub un nuc...
O poză cu un băiat şi o fată?
Nu. N-am făcut.
Eşti sigur?
Da, sunt sigur.
Bine, domnule. Noi vom pleca dacă ne permiţi.
Nu v-aţi băut ceaiul!
Nu, dar mulţumim.
- Rămâneţi la prânz. - Mulţumesc.
Mersi mult.
Am ajuns.
Cer permisiunea!
- După tine! - Mergi înainte.
Te conduc eu. Permisiunea!
- Salutare. - Ghanbar, ce mai faci?
Bună.
- Bună. Ce mai faci? - Mulţumesc mult.
- Ce plăcere să te cunosc. - Plăcerea e a mea.
Vă rog, intraţi.
Pe aici!
Permisiunea!
Haideţi sus.
- Cu mare drag. - Mă bucur să vă văd.
Ghanbar, poţi să vezi de câine? Nu se simte bine.
Sigur, dle!
Am vrut să vin să te văd. Conjunctura te-a adus aici!
Te rog.
Înaintează!
- Intră în umila mea casă. - Eşti prea bun.
Prietene drag, de ce ai stat în casă toată săptămâna?
Vino să vezi satul.
Să cunoşti sătenii.
Ia loc! Abia aşteptam să te văd.
- Bine ai venit! - Mersi.
Te simţi bine la Ghanbar?
Foarte bine.
Slavă Domnului! Nu vreau ca prietenul meu să fie supărat.
N-am niciun motiv!
Totul e bine.
Prea multă bătaie de cap pentru bătrână.
Oameni buni!
Am auzit că te-au vizitat sătenii.
Nu m-am alăturat lor de voie.
Sătenii au gura mare!
Mi-ar fi ruşine dacă te-au deranjat.
Sunt oameni rezonabili. Nu e bai.
Slavă Domnului!
Au cerut o poză?
Ce?
Le-ai dat poza lui Soldooz?
Ştii că sunt şerif aici.
Oamenii mă respectă, mă ascultă.
Dacă-mi dai mie poza,
vorbesc cu ambele părţi
şi rezolvăm problema.
Ştiţi domnule,
agricultura nu mai e profitabilă.
Seceta a doborât fermierii.
Ajung să trăiască din contrabandă.
Când trece vreo maşină frumoasă,
veştile circulă şi ajunge unde n-ar trebui!
A doua zi, apare poliţia.
Oamenii nu-şi mai pot câştiga pâinea.
Eu sunt singurul responsabil pentru că eu te-am invitat aici.
Eu i-am cerut lui Ghanbar să-ţi dea o cameră.
Dă-mi poza te rog.
Aha, înţeleg ce spui.
Căutaţi o scuză
să mă faceţi să plec din sat.
Nu-i nevoie de scuze. Spune-mi şi am plecat.
Nu spune asta!
Nu trebuie să pleci mâhnit. Avem nevoie de oaspeţi.
Vrem ca satul nostru să prospere!
Şi-atunci, de ce vă luaţi de mine?
Îmi pare rău că te-am supărat.
Nu asta mi-a fost intenţia.
Nu pare un moment prielnic. În altă zi, poate.
Da?
Bună!
Ce e?
Eu sunt Soldooz!
Cel din poza cu Gozal.
Acordaţi-mi câteva minute.
La ora asta?
E o urgenţă. Vreau să vă spun ceva.
N-ai cerut permisiunea să intri.
Şi acum ceri permisiunea de a vorbi?
Iertaţi-mă. Nu voiam să dau buzna.
Am crescut în acest sat.
Dar am fost acceptat la universitate în Teheran.
Am fost exmatriculat
după ce am participat la un prostest.
Am crezut că mă pot întoarce aici s-o iau de la capăt.
Desigur, aveam o altă motivaţie.
Motivaţia mea era Gozal.
Sunt îndrăgostit de Gozal.
De ce nu te-aşezi?
Yaghoob e pe capul meu de când m-am întors.
I-am promis lui Gozal că vom pleca din sat.
E ridicol.
Ei spun că Gozal e predestinată lui Yaghoob.
Cele două familii nu se înţelegeau.
Această uniune ar fi uns un pic lucrurile.
O să fugim peste o săptămână.
Nu arătaţi poza săptămâna asta.
Asta nu e o soluţie.
De ce nu încerci să vorbeşti cu ei?
Şi ce să le spun?
N-aţi fi aici dacă vorbitul ar fi ajutat la ceva.
Cum adică?
Puteaţi să rezolvaţi problema cu cuvinte.
Dar n-aţi putut. Nu?
Dle Panahi,
şi tu eşti în bucluc, şi eu sunt în bucluc!
- Mă ameninţi? - Ce? Nu!
Uită de poza asta. Într-o săptămână, scapi de mine!
Poţi pleca!
- Reza. - Da, dle. Numai un pic.
Ieşi din cadru. Vino aici.
Conexiunea e bună?
E mai bine acum!
Putem începe?
Vezi cadrul?
E gata totul?
Da, totul e gata, te aşteptam.
- Începem. - N-o să se întrerupă?
Nu, sunt în vârful dealului. Conexiunea e foarte bună.
Dl Panahi ne poate vedea.
Începem?
- Îi dăm drumul. - Gata?
3, 2, acţiune!
Ai uitat de mine
Şi am fost devastată
Dar am rămas cu amintiri frumoase
Ţi-am dat inima
Şi am fost în capcana ta
Acum, nu mai am regrete
Ţi-am dat inima, n-am regrete
Râd de propriile lacrimi
Încă ard de la flacăra ochilor tăi
Ochii mei încă te caută
Las-o în pace.
Ai pleca fără ea?
Hai la o ţigară.
Ce sunteţi aşa tăcuţi?
E o zi de naştere.
Pune o piesă veselă.
Tăiaţi, a fost bine.
Amin! Stai. Vreau să vorbesc cu dl Panahi.
Reza! Îmi dai căştile tale?
Sigur.
Salut, dle Panahi.
Bună, Bakhtiar. Ce s-a întâmplat?
Contrabandistul a sunat şi a programat pentru mâine.
Pentru ce?
Poate minte, dar a zis că eu sunt următorul!
Ce vrea să însemne?
Înseamnă că au un paşaport pentru mine.
Şi-apoi ce?
Plec cu Zara.
Reza!
Te aud.
Reza, ştiai de asta?
Nu până acum.
N-am avut şansa să-i spun.
Poţi să-l convingi să ne lase să ne documentăm puţin?
Bună idee, aşa fac.
Ce tot spui? Nu poţi face asta.
- Sunt contrabandişti! - Fără griji. Mă ocup eu.
Intră!
Permisiunea!
Bună!
Au venit câţiva săteni să vorbiţi.
Lasă-i să intre atunci.
Mai bine ieşiţi.
Îmi pare rău!
Pe aici.
Linişte! Vorbesc eu cu el.
- Bună. - Bună, dle.
Mulţumim că ai venit. Scuzaţi deranjul.
Care e problema?
Ce ţi-am spus ieri?
Ce-ai spus?
Am spus să-mi dai poza.
Nu-i aşa?
Da, mi-ai spus. Eu am spus că n-o am!
E o povară mare poza asta. Ne-a paralizat pe toţi.
E o dovadă importantă.
dacă mi-o dai mie, putem cădea la învoială.
Din nefericire, nu cooperezi.
Ţi-am spus şi o mai repet.
N-am făcut nicio poză celor doi tineri.
Mincinosule! Nu-l cred!
Linişte! Vorbesc!
Du-te şi adu martorul.
Vino, băiete!
Spune-ne ce-ai văzut!
Să mergem sus. Să vă arăt.
- Ai auzit ce-a spus? - Mergem unde vreţi voi.
După tine.
Tu primul!
- Scuze! - Te rog!
Spune-ne ce-ai văzut.
Stăteam acolo.
- Unde? - Acolo!
Du-te acolo!
Erai singur?
Hassan era cu mine.
Şi ce s-a întâmplat?
Mi-a spus să stau aici să-mi facă o poză!
Deci ţi-a spus să stai acolo. Stai în acelaşi loc!
Aici.
- El unde stătea? - Acolo!
Du-te acolo!
Ne-a făcut poză de acolo.
Şi apoi?
Apoi a văzut băiatul şi fata!
- Unde era cuplul? - Acolo!
Deci cuplul era acolo.
Şi apoi a făcut o poză.
- A întors camera către ei. - Da.
Apoi s-a întors şi ne-a mai făcut o poză.
- Le-a făcut lor poză şi apoi vouă? - Da.
Ce spui de asta?
Ai martor, da?
N-ai nevoie de poză să demonstrezi că ai dreptate.
Puştiul are doar 9 ani.
Mărturia lui nu e acceptată de lege sau de sharia.
Nimeni nu-i acceptă mărturia.
Mă acuzi cu o mărturie de care spui singur că e ilegală?
De ce-l protejezi pe Soldooz?
E membru al familiei? Verişor?
Dă-mi poza şi lasă prostiile.
Vreţi o poză?
Veniţi cu mine!
Urmaţi-mă!
Numai un pic. Unde e şeriful?
- Vino aici! - Da.
Uite!
Toate astea sunt poze făcute în satul vostru.
Nu am alte poze. Asta e tot ce am.
Uitaţi-vă bine! Niciun cuplu de care ziceţi voi.
Nici o poză cu ei.
Ca să fiţi liniştiţi,
puteţi lua cardul de memorie.
- Nu-i nevoie. - Arătaţi cui vreţi voi.
Nici nu-l vreau înapoi! E al vostru!
- Te rog, nu. - Lăsaţi-mă în pace!
- Nu te supăra! - Plecaţi! Vă rog!
Mi-aţi supărat oaspetele degeaba! M-aţi făcut de ruşine.
Ghanbar!
Da, dle.
Ce se întâmplă?
Vor să depui un jurământ!
- Ce să fac? - Avem o tradiţie.
Vei jura în faţa lui Dumnezeu şi în faţa sătenilor.
E o tradiţie veche...
Avem o încăpere pentru asta. Juri să spui adevărul.
Îmi cer scuze pentru deranj.
Am spus da la orice cerere.
Durează câteva minute.
Jură şi încheie circul ăsta!
Suntem oameni buni.
Nu pleca cu inima grea.
Am făcut asta de două ori şi disputele s-au potolit.
Hai să terminăm cu asta.
Hai, te rog.
Fiu-su n-are antecedente?
A avut câteva bătăi, dar n-a ajuns la poliţie sau la tribunal.
Bătăile nu contează. Proteste?
Nu, tocmai a terminat şcoala.
Nu ştiam că e aici.
A dispărut un timp.
Familia era îngrijorată.
A sunat şi a spus că-i trebuie bani să plece în Europa.
Săracii, au reuşit să trimită 5.000$.
I-am spus că tu îl poţi ajuta.
Bakhtiar, nu pot face nimic cu 5.000.
Verişorul lui a ajuns în Germania cu mai puţin.
Poate să plece şi cu 1.000. Dar cum?
Pe uscat? Pe mare?
E foarte riscant. Dă la ştiri toată ziua.
Cu mine e cel mai sigur.
Soţia ta va fi în siguranţă şi va ajunge în centrul Parisului.
- Cât le-ar trebui? - Măcar 12.000.
N-au cum, frate.
Au vândut tot ce-au avut, cu excepţia casei.
Rămân în stradă dacă vând.
Nu pot!
Ascultă.
Du-te acolo şi nu te uita în spate.
Bakhtiar!
Fac asta pentru Sinan.
O să iau ceva.
Nu vă uitaţi. Ar trebui să opreşti camera.
Nu sunteţi în siguranţă altfel. Aţi înţeles?
Ce să fac, Bakhtiar?
Europa sau mă întorc în Iran.
Dar nu aici.
O să se obişnuiască cu timpul.
Cum să fac? Nu vrea să se întoarcă.
Ce are cu Iranul? De ce nu vrea să se întoarcă?
Se simte prins în capcană, fărăr viitor, fără libertate şi job.
Vorbeşte cu el te rog.
Mai stau două zile. Convinge-l.
O să vorbesc. Sper să meargă.
Bakhtiar!
Eşti foarte norocos! Am paşaport pentru tine.
Aparţine unui turist britanic.
Trebuie să facem o poză şi s-o prelucrăm.
Ai venit să-ţi ajuţi un prieten, dar s-a rezolvat problema ta!
Se poate întoarce.
Spune-i că noi o luăm pe strada aia.
Să nu se uite înapoi.
Să rămână aici zece minute şi apoi să plece.
Hai.
Bună!
- Ai un moment? - Sigur!
Ceai?
Mulţumesc, dar trebuie să plec.
Şi eu mă duc acolo. Avem timp.
Te rog! Hai să bem ceai!
Drumul nu e sigur! Sunt urşi.
După ce bem ceai, mergem împreună!
- Te rog! - Mersi!
- Bună! - Bună!
Eşti binevenit. Ia loc.
Te rog!
- Salut. - Salut.
- Cu respect. - Fac eu cinste.
Unde e Ghanbar?
Nu era acasă.
Nu ştiu unde e.
Am adresa încăperii de la mama lui!
Ai luat o decizie înţeleaptă.
Dacă nu, aveau să presupună că minţi.
Şi ce fac când ajung?
Nimic special!
Suntem diferiţi de orăşeni.
Avem tradiţii speciale.
Depui un jurământ. Atât!
Aici sunt tot felul de dispute.
De la apă, de la pământ...
Juri pe Dumnezeu şi gata!
- Mulţumesc. - Mersi.
Chiar şi să minţi e acceptabil
dacă e pentru pace.
Nu contează dacă ai făcut sau nu poza.
Trebuie doar să juri că n-ai făcut-o.
Se împacă toţi şi gata.
Bea ceaiul!
Ştii foarte bine că sătenii diferă faţă de oamenii de la oraş.
Orăşenii au probleme cu autorităţile.
Noi avem probleme cu superstiţiile.
N-o să dea bine dacă mergem împreună.
E foarte simplu! Faci stânga şi ai ajuns!
Nu-i nevoie să vin şi eu.
Şi cu urşii cum rămâne?
Nu sunt urşi. Prostii! Poveşti ca să ne sperie!
Unii se hrănesc din frica noastră. Fără urşi!
Ia-o la stânga.
Fără urşi! Doar buclucaşi.
E sigur. Du-te!
Bună!
Ia loc!
Stai acolo.
- Unde? - Acolo!
- Bine ai venit! - Mulţumesc.
Ei sunt bătrânii satului.
Iar ei, tinerii.
Iar ei sunt copiii, viitorul nostru,
care vor învăţa să ne apere tradiţiile.
Ai venit să depui un jurământ.
Iartă-mi francheţea, dar ai venit în calitate de acuzat.
Trebuie să juri
şi să convingi reclamantul.
Aduceţi Coranul!
În faţa acuzatului.
Mulţumesc.
Vă respect tradiţia,
dar permiteţi-mi s-o fac în felul meu.
În loc să jur, aş vrea să filmez ceremonia
şi să dau fiecăruia o copie.
Dovada incontestabilă!
E bine?
Ai înţeles ce-a zis?
Vrea să-şi filmeze jurământul.
Ne dă fiecăruia câte o copie.
Nu mai are cum să nege apoi.
Ce spuneţi?
Bine! Acceptăm!
Poţi s-o faci.
Luaţi Coranul.
Mi s-a spus
că părinţii tăi vorbesc Azari, ca noi.
Vorbeşte în Azari.
E cam greu pentru mine, mai ales în faţa atâtor oameni.
Câteodată, nu-mi găsesc cuvintele.
Chiar şi acasă,
vorbesc Azari doar cu mama! Cu fraţii mei vorbesc Farsi.
Permiteţi-mi să vorbesc în Farsi. Sunt mult mai fluent.
Nicio problemă. Continuă.
O să încep să filmez. Dacă îmi permiteţi.
Cu permisiunea voastră!
Astăzi,
în faţa locuitorilor din Jooban...
Jaban.
Mărturisesc că nu am făcut nicio poză de care spuneţi
şi nu deţin alte poze făcute în acest sat.
Toate pozele făcute sunt pe cardul de memorie
pe care l-am dat şerifului.
Astăzi, am venit aici pentru că vă respect tradiţiile,
chiar dacă nu le înţeleg câteodată.
Nu ştiu cum să mă raportez la tradiţiile voastre...
Cum ar fi...
Tăierea cordonului ombilical în numele altei persoane...
Despre ce naiba vorbeşte?
Cine naiba eşti? Cine ţi-a cerut părerea?
Cine eşti tu să ne calci în picioare tradiţiile?
Opriţi şarada asta.
Vorbeam, Yaghoob!
Prostii!
Viaţa mi-a fost distrusă.
Şi nu-i pasă nimănui.
Vedeţi un om important de la oraş şi credeţi tot ce spune.
Ce v-a apucat?
V-a mâncat pisica limba? Ne calcă în picioare tradiţiile.
Mă adresez fiecăruia dintre voi.
Am fost alături de voi la nevoie. Acum mă lăsaţi de izbelişte?
Tu!
N-am făcut închisoare pentru tine? Pentru că aveai nevastă şi copii?
Şi ţie ţi-a mâncat pisica limba?
V-aţi bucurat cu toţi la petrecere, mâncând şi râzând.
Ce-i cu atitudinea asta acum?
Fiţi mândri de opinia voastră.
Acum cinci ani, am cerut mâna altei fete.
Aţi spus că e promisă altcuiva.
"Va curge sânge."
De ce nu mă susţineţi?
Am 30 de ani!
Nimeni nu-mi dă altă fată.
Nimeni!
Ticălosul îmi fură onoarea, viitoarea mea nevastă.
Onoarea mea e onoarea voastră.
Care-i diferenţa? Nu suntem aceeaşi familie?
Mă abandonaţi, nu mă susţineţi.
Am terminat-o cu voi!
Mă ocup eu de nenorocit!
Lăsaţi-mă cu tradiţiile voastre!
Yaghoob, încetează! Unde naiba te duci?
La revedere.
Pa.
La revedere.
Ai grijă.
- Ne vedem. - Sper să te faci bine.
Pa.
Pentru un viitor strălucit. Pe curând.
Ai grijă.
- O să-mi fie dor de tine. - Şi mie.
- Pa. - Ai grijă de tine.
Cu voia Domnului, şi problema ta va fi rezolvată.
- Pa. - Pa.
Dle Panahi!
Da?
Dle Panahi, Îmi cer scuze, dar...
Ce e, Zara?
Nu ne-aţi spus că veţi face un film bazat pe vieţile noastre?
Am spus.
Că totul se va baza pe realitate?
Corect.
Atunci, ce-i cu şarada asta?
Nimic din toate astea nu e real.
Ce nu e real?
Adică nu ştii?
Ce-ar trebui să ştiu şi nu ştiu?
- Dă-mi paşaportul. - Ce s-a întâmplat?
Dă-mi-l.
- Dă-mi-l. - De ce-ţi trebuie?
Nu ştii că e fals?
- Calmează-te. Îţi explic. - Stai un pic.
Nu ştii că e fals?
Nu înţeleg. Paşaportul tău e de la acelaşi om. Nu?
Nu ştiam că e fals.
Acum ştii!
Am văzut coperta.
Am crezut că e ca al tău.
Vrei să plec?
- Nu ştiam... - Ajunge, dle Panahi!
Aici totul e fals. Toţi devenim falşi aici.
Am îndurat închisoarea şi tortura ca să-mi păstrez principiile.
Furând identitatea acelei femei, m-am trădat pe mine şi pe ea.
Sunteţi toţi în mizeria asta doar ca să creaţi un final fericit,
arătând lumina de la capătul tunelului. Unii oameni reuşesc să scape.
Te-ai întrebat ce o să păţesc?
De ce să plec, indiferent de situaţie?
De ce ar pleca cineva?
Au trecut 10 ani.
Am încercat orice, am riscat să murim în ocean.
Am încercat şi am tot încercat...
La fiecare întoarcere, ne-au blocat la graniţă, am încercat iar.
Te-ai întrebat ce se va alege de omul ăsta fără mine?
Ce se va întâmpla?
Nici nu-şi poate injecta insulină fără mine.
Sau mai rău, nici măcar nu se spală pe dinţi.
Nu mai vreau viaţa asta.
Ajunge!
Reza! Ce-aţi făcut?
N-am făcut nimic rău.
La ziua aia de naştere,
ne-ai spus să documentăm întâlnirea din ziua următoare.
I-am spus lui Sinan să vorbească cu contrabandistul şi să-l convingă.
A fost plătit şi a fost de acord să fie filmat dacă nu i se vede faţa.
La un moment dat, nu ne-a lăsat să-l urmărim.
Aşa că nu ne-am dus.
Şi nu mai ştim ce s-a întâmplat.
Încetează, Yaghoob!
Ce naiba faceţi?
Duceţi-l în partea cealaltă.
Dispari!
Să vă fie ruşine.
Yaghoob! Lasă-l!
Ce ţi-am spus? Dispari.
Dacă nu eraţi voi, îl rupeam în bucăţi.
Dispari, idiotule!
Uitaţi-vă la mine. Unde mă duc, vine şi mă bate.
- Data viitoare, ştiu ce am de făcut. - Taci naibii!
Dacă mă distruge, e vina voastră.
Dispari.
Prostule, idiotule!
Nu accept huligani în satul ăsta.
S-au terminat vremurile alea!
Du-te în casă!
De ce să faci scandal? Vino să vorbim.
Avem şerif în sat.
Nu voi permite hărţuirea sau bătăile în acest sat!
Până la ultima mea suflare.
Nu voi permite.
Eşti educat. Ai fost la şcoală.
Oamenii ăştia muncesc din greu ca să te trimită la şcoală.
Oamenii educaţi discută, aşa îşi rezolvă problemele,
nu prin bătaie şi nu prin hărţuire.
Bună, Reza?
Salut, mă auzi?
Reza? Mă auzi?
Salut, dle! A fost un incident.
Ce e?
Zara şi Bakhtiar au dispărut de dimineaţă. Nu-i găsim nicăieri!
Cum adică?
I-am întrebat pe toţi, nu ştie nimeni. E pentru prima dată!
Trebuia să mă informeze unde sunt. Asta a fost înţelegerea.
Mergem să-i căutăm în oraş. Cu Sinan.
I-ai căutat acasă?
Uşa era deschisă, totul părea normal.
Ce facem dacă nu-i găsim?
Nu ştiu.
Căutaţi-i şi ţine-mă la curent.
Sigur. La revedere.
Pa.
L-am găsit pe Bakhtiar.
Proprietarul barului de la muncă l-a sunat pe Sinan să-l ajute.
N-are o stare bună, plânge tot timpul.
I-am spus lui Amin şi a luat camera să prindă toată scena.
Sinan a încercat s-o convingă să ne lase să aducem camera.
A fost de acord să-l primească pe Sinan.
Sinan a intrat cu camera pornită.
Te ţin la curent cu ce se mai întâmplă.
Sinan, ia-ţi prietenul de aici.
Stă aici de ore întregi şi deranjează clienţii.
Bakhtiar, ce pui la cale?
Ai răbdare.
Totul va fi bine.
Ai trecut printr-atâtea! Cât mai e câteva zile?
O vom găsi.
Sinan, opreşte-o.
Totul va fi bine?
Dacă am minţit-o, nimic nu va mai fi bine vreodată.
Nu trebuia s-o mint.
De ce crezi că poartă mereu o brăţară?
De două ori, a vrut să se sinucidă...
tăindu-se la încheieturi.
Închisoare, tortură, exil
nu i-au făcut atât rău cât a făcut minciuna mea.
Minciuna mea a distrus-o.
O doare mai tare decât toate abuzurile îndurate.
- Da? - Bună ziua, dle!
Salut.
Îmi cer scuze de deranj.
Dar n-am avut de ales.
Trebuie să intru.
Hai!
Cer permisiunea!
Mai ştii când m-ai văzut cu poliţia?
Au venit să mă ducă la secţie.
Nu-mi răspundea la întrebări.
Odată ajunşi, m-au dus la Garda Revoluţionară Amiri.
Mi-au spus de cazierul meu.
M-am simţit uşurat.
Dar apoi a zis:
"Ai un vizitator. E cu maşina.
Maşina e înregistrată pe dra Tahereh..."
Tahereh Saeedee Balssini.
Da, exact.
M-a întrebat dacă eşti oaspetele meu. Am spus că stai în chirie.
M-a întrebat de când eşti aici. Am spus că de 9 zile.
M-a întrebat de contract. Am zis că nu fac contract.
M-a întrebat când pleci. Am spus că nu ştiu.
S-a enervat tare.
A spus că a văzut maşina pe drumul dinspre graniţă.
Am spus că te-ai rătăcit, că nu cunoşti zona.
A întrebat cum ai reuşit să scapi în viaţă şi teafăr?
I s-a părut suspect.
Vrea contract,
cu datele personale. Trebuie să i-l duc.
M-a întrebat dacă ai cameră, dacă faci poze.
Am mărturisit că am filmat o ceremonie şi că am stricat filmarea.
S-a holbat la mine şi a spus: "Mâine dimineaţă la prima oră!
Aduci buletinul şi documentele pentru acest străin
pe care îl domneşti atât.
Aduci astea şi vedem."
Acum trebuie să te deranjez cu astea.
Uite buletinul meu. Te rog să scrii contractul.
Şi îmi trebuie o copie de buletin. Mâine i le duc pe toate.
Scuze de deranj. Mai trebuie ceva?
- Nu, mersi. - Noapte bună.
- Ghanbar? - Da, dle?
Ce probleme ai avut?
Nimic important. Să laşi contractul după uşă.
Îl iau mâine dimineaţă, fără să te trezesc.
Noapte bună.
Amin, dacă e Zara?
Bakhtiar, controlează-te.
Fii puternic.
Veşti proaste! Trecem printr-un sat de lângă mare.
Poliţia ştie că o tânără a intrat în mare şi nu s-a mai întors.
Să sperăm că sunt ştiri false.
Sinan e acolo deja.
Poliţia şi ambulanţa sunt acolo.
Ai răbdare. Ajungem acolo şi vedem.
Poate e o greşeală.
Poate nu e Zara.
- Maestro, am ajuns. - Poate e altcineva.
Doamne, Zara!
Bakhtiar ieşi din maşină. Să-l urmez?
Nu. Pot să văd totul. Să vedem ce face Sinan.
Dă-mi drumul.
Fii calm.
Doamne, ea e.
Tăiaţi. Amin, tăiaţi...
Permisiunea!
Intră, Ghanbar.
Veşti proaste!
Îmi pare rău!
M-am dus la poliţie de dimineaţă,
cu toate documentele.
Gardianul Amiri nu era acolo.
A luat altcineva documentele.
A spus că trebuie să-l aşteptăm pe dl Amiri.
Cel care m-a dus acolo ieri,
un tip din Isphahan, era acolo şi el.
Ne asculta.
Domnule, mă asculţi?
A spus: "Să-l aşteptăm pe Amiri. Se întoarce după-amiază!
Sau să-l aştepţi afară."
Am decis să vin acasă.
Tipul din Isphahan m-a oprit şi mi-a zis:
"Ascultă, Ghanbar, ai călacat pe bec.
Spune-i oaspetelui tău să-şi ia bagajul şi să plece.
E periculos!"
Suntem oameni respectabili.
Mereu am trăit în respect în satul ăsta.
Am trăit o viaţă ireproşabilă!
Am închiriat camera ca să mai fac un ban.
Dar nu-mi permit să am poliţia şi Garda Revoluţionară în casă.
Asta nu mă priveşte.
Eu sunt un om bun.
Nu sunt un trădător.
Trebuie să faci ceva!
E decizia ta!
Dacă rămâi sau nu!
Îmi cer scuze din nou.
Trebuie să plec!
- Ai gătit minunat. - Mă bucur că ţi-a plăcut.
Mulţumesc pentru amabilitate.
Nu uita să-ţi iei pastilele.
Când vii în Teheran... Ghanbar, anunţă-mă când vine.
Cunosc un doctor grozav.
Domnul să te binecuvânteze.
Asta e pentru tine. Să fierbi şi să bei o dată la două zile.
- Îmi eşti ca un fiu. - Mulţumesc.
- Nu fuma. - Nu fumez până nu ajung la maşină.
Ai uitat asta pe masă.
Nu, asta e pentru mama. Las-o acolo.
Mulţumesc mult.
- Să te ajut. - Mersi.
Îmi pare rău, trebuie să fug. La revedere.
Drum bun.
Încercând să treacă graniţa, Soldooz şi Gozal au fost împuşcaţi.
S-au târât înapoi.
Unde te duci?
Nu sta aici.
Trebuie să pleci.
Du-te! Trebuie să pleci.
Pe drumul ăla. Du-te!
Du-te.