SIGUR
Traducere și adaptare Robi
- Sănătate. - E frig aici.
- Uită-te la degetul ăsta verde. - Aș vrea.
- Cum sunt sinusurile tale? - Mai bine.
Bun.
Ar trebui să fiu acasă la 07:00.
Dragă, poți să reapelezi peisagiștii pentru gazon?
Ei trebuie să se miște, sau vom pierde.
- Voi încerca din nou. - Mulțumesc, dragă.
Poate este canapeaua.
Grozav!
Deci...
ne gândeam...
aici...
cu...
partea care iese de-a lungul peretelui?
Bine, sigur.
Și cred că se poate intra pe acolo.
- Nu pe acolo? - Corect.
- Bine. - Grozav. Mulțumesc.
Împingeți. Încă patru. Trei, doi. Acum ajunge până la colț.
Sus și sus. Frumos. Bună întindere, Bev. Frumos. Împinge. Încă patru.
Trei, doi. Sasha, așa. Rotește. Doi, doi. Jos. Doi doi.
Încă două. Așa. Zâmbiți, doamnelor.
Dreapta, doi, trei, și stânga, doi, trei.
Ei bine, în cele din urmă am găsit
că toată această chestie în 12 pași a fost doar o altă formă de dependență.
- Exact asta spune cartea aceasta. - Da?
Da, este vorba despre cum să-ți stăpânești propria viață.
Pentru că ceea ce spune este că noi nu ne deținem propriile vieți.
Suntem învățați ce să facem, ce să gândim,
dar emoțional nu suntem responsabili.
Dar vezi, cred că cu exercițiu și dietă și alimente sănătoase.
Cred că este foarte bun la anumite lucruri.
- Serios? - Oh da.
- L-ai citit, Carol? - Nu.
El este foarte bun la anumite lucruri,
întreținere emoțională, managementul stresului.
Știi, Carol, tu nu transpiri?
Oh, te urăsc.
- Știu. E adevărat. - Nu, e grozav.
- Bună. - Bună.
- Ai uitat? - Nu, este înăuntru.
- Eu doar... - Ce?
S-a întâmplat ceva.
Intră
Câți ani a avut?
Era cu cinci ani mai în vârstă.
El a fost cel mai mare dintre copiii mamei.
Nu...
era...
Nu.
Aceasta este ceea ce ține toată lumea...
Deloc.
Pen' că el nu era căsătorit.
Corect.
Este doar atât de ireal.
- Ai văzut vizuina? - La petrecerea ta. Este superbă.
Îl dau în judecată pe antreprenor. Ți-am spus?
Nu.
Nici măcar nu vrei să știi.
Fulvia? Sunt acasă.
Alo?
Bună, mamă.
Ce? Nu. Tocmai am intrat pe ușă. Este în regulă.
Cum te simți? Ce-ți face spatele?
Asta e bine.
Nu este un moment nepotrivit, mamă. Eu doar...
În regulă. E bine.
El este bine. Ei sunt bine.
Voi face.
Voi face, mamă.
Bine.
Vom vorbi în curând.
Bine.
Pa.
Fulvia?
Vreun telefono cât timp am fost plecată?
Oh, Doamne.
Nu, doamnă. Nu telefono.
Asta au livrat?
Fulvia?
Noi nu... Noi nu am comandat negru. Aceasta este...
Aceasta... aceasta nu este ceea ce am comandat.
Da, în Sherman Oaks. Puteți să-mi dați numărul
pentru Nelson's pe Riverside, vă rog?
Nu cred.
Mulțumesc.
Da, puteți să-mi dați departamentul de transport sau livrare.
Mulțumesc.
- Mamă? - Ce-i, Rory?
Mamă, antrenamentul meu de fotbal. Nu uita.
N-am uitat ultima dată.
- Uite autobuzul. Trebuie să plec. - A fost o încurcătură. Bine.
- Pa. - Pa, dragă.
Fulvia?
- Fulvia? - Si?
Unde este cartea mea? Cartea mea de telefon?
Am pus-o în raftul de jos, din cauza oamenilor de cabinet.
Oh, bine. Înțeleg. Mulțumesc.
Trebuie să faci un pas înapoi și să spui, "Stai puțin.
Nu este o onoare sau un privilegiu sau chiar o datorie să fii un pacient.
Dacă oamenii nu vor, pe motive religioase sau de calitate a vieții... "
- Fulvia, aș putea avea lapte? - Si.
- Niște leche, por favor? - Si, seguro que si.
... pentru a lăsa un pacient bolnav critic să moară...
dar de asemenea, spuneți că este în regulă să grăbiți moartea aia.
- Nu am spus asta - Nu sunt de acord cu asta.
Oare Elizabeth Bouvier, înfometându-se nu-și grăbește propria moarte?
Nu, cred că trebuie să faceți o distincție
între pașii pe care medicul le-ar putea face pentru a ucide activ pe cineva...
Senora.
Mulțumesc
Sunteți bine, doamnă?
... și spune, "Orice se întâmplă, ne retragem din situație."
Este groaznic să spunem cu 30 de secunde rămase dar nu e o linie subțire?
Dar este o linie foarte importantă.
Este o treabă să oprești o mașinărie
mare ca un aparat de respirat sau mic ca un tub de hrănire.
E o altă treabă să spui, "viața lui oricum nu valorează mult...
așa că te vom ajuta mai mult."
- Scuze. Au fost în spate. - Oh, e în regulă. Mulțumesc.
- Oh, poșeta aia e adorabilă! - Mulțumesc.
- Ce-ți mai face fetița? - Oh, ea este bine.
- E atât de drăguță. - Oh, mulțumesc.
- Bine. Pa. - Pa.
Nu, am vrut albastru verzui.
Am comandat albastru verzui, dar am primit negru.
Dar în comanda inițială scrie negru.
Este imposibil, pentru că nu merge cu nimic ce avem.
În regulă.
Bine. Lăsați-mă să încerc magazinul Sherman Oaks de sus.
- Să vedem ce au în stoc. - Mulțumesc.
Dacă v-aș spune că vine sfârșitul lumii...
și mi-ați spune că v-ați lăsa în genunchi
și v-ați ruga, aș spune că aveți probleme.
Pentru că atunci când mă duc la culcare și mă bag sub pătură
- spun, "Iisuse, Te voi vedea dimineața." - Foarte bine. Mulțumesc.
Am fost crescută într-o biserică fundamentalistă.
Am auzit asta toată viața.
Am cântat cântece despre a fi în armata Domnului...
Cred că ați schimbat subiectul.
Văd un președinte care este războinic...
și un președinte care se bazează pe... pe ce mă bazez eu?
să nu fiu aproape de el, dar aproape de oamenii care sunt
în presa pe care o urmăresc cu atenție,
ca fiind foarte îndurerat în acest moment...
și cu siguranță un om care vrea să-și pună amprenta
N-am auzit niciodată pe cineva să spună că este atât de fundamentalist
că, crede că sfârșitul este aproape.
Eu chiar... Tu și eu avem un punct de vedere diferit pe asta.
Dar ești căsătorit cu Marjoe?
- Nu. - Doar, pari... tehnica.
Eu doar cred într-adevăr...
el crede că face lucrarea Domnului. El fost întotdeauna un foarte...
Poate că are dreptate.
În California KABC radio de talk show
O mișcare pentru a salva copacii?
Unii spun că merge mai adânc decât atât.
Astăzi, ecologiștii de pe tot globul,
adoptă o nouă, mai holistică abordare a studiilor lor,
pe care ei îl numesc "ecologia profundă."
Ecologia profundă merge dincolo de cadrul științific tradițional
ca să includă o mai mare conștientizare spirituală a planetei.
Sau, cum spune un ecofilosof Parlum Grass,
"o înțelegere a unității întregii vieți."
"Am sentimentul că intrăm într-o nouă eră", scrie Pearcel,
"o perioadă de paradigmă sau model diferit.
O perioadă de învățare pentru a folosi ce e cald și rece,
nu fierbinte și rece, împotriva virușilor, celulelor, și alte... "
Am început această dietă de fructe.
Nu m-a mai preocupat de la înmormântarea fratelui meu.
- Ai făcut vreodată așa ceva? - Nu.
Ar trebui să curețe natural corpul de toate toxinele.
Ar trebui s-o fac. Sunt atât de extenuată în ultima vreme.
Chiar?
Da, tocmai am fost foarte ocupată.
- Vine cina asta cu clientul, așa că... - Corect. Poate ar trebui s-o încerci.
Nu.
Ar fi foarte distractivă.
Am putea-o face împreună.
Haide. De ce nu încerci?
- Știți ce doriți? - Da.
Vreau salata de fructe și ceaiul cu gheață pe bază de plante.
Bine. Și dumneavoastră?
Voi servi la fel.
Știu una.
Blonda asta frumoasă bine proporționată a alergat în camera de urgență,
și când o întreabă care-i problema,
"Este un pic jenant,
dar mi-am folosit vibratorul, și a rămas blocat.
Nu-l pot scoate. S-a blocat înăuntru."
Așa că ei aleargă o internează,
se grăbesc cu ea în sala de operație, și aduc specialiști,
pentru a efectua o operație, și este un calvar de zece ore.
Și ea în sfârșit se trezește a doua zi și specialistul vine și spune.
"Ei bine, am o veste bună și am o veste proastă.
Vestea proastă este că am făcut tot ce am putut.
Am încercat totul, dar n-am putut scoate chestia aia blestemată.
Pur și simplu n-am putut.
Dar vestea bună este că...
am reușit să schimbăm bateriile".
Cuiva nu-i plac glumele tale, Ted.
Carol...
Scuză-mă. Nu...
Îmi pare rău.
Îmi pare rău, Greg.
Tu doar...
Ești surmenată, cred.
Eu niciodată...
Poate medicul îți poate da ceva pentru asta.
Ei bine.
Nu văd nimic în neregulă cu dvs, Carol.
Adică, în afara de o ușoară erupție și o congestie.
Acum, vă dau o alifie și ceva decongestionant, dar...
Doamne, nu știu ce altceva să fac.
Sunteți... Ei bine, ce?
Cred că sunt doar un pic stresată în ultima vreme.
- Și sunt obosită din cauza asta. - Ei bine, acesta e frecvent.
- Nu luați droguri, nu? - Nu.
Nu iau droguri sau să beau sau...
Nici măcar cafeaua nu-mi place prea mult.
Sunt de fapt dependentă de lapte. Adică, înainte de chestia cu fructele.
Ei bine, opriți dieta de fructe. Aveți nevoie de proteine.
Și în timpul ăsta, încercați să excludeți lactatele.
Lactatele sunt foarte grele pentru digestia dvs,
sunt grele pentru intestinele dvs.
Ne vedem în câteva săptămâni. Veți fi bine.
Mulțumesc.
"În anii '80, există tot mai multe bande în bazinul Los Angeles,
în plus mult mai multe înjunghieri și împușcături cu AK-47,
Uzi și Mac-10, ucigând numeroși oameni nevinovați.
L.A. a fost capitala gangsterilor Americii.
Violuri, revolte, împușcarea oamenilor nevinovați,
tăierea gâturilor, a brațelor și picioarelor,
erau toate fapte comune în ghetourile negre ale L.A.
Astăzi, bande negre și Chicano vin în văi,
în zone în cea mai mare parte de albi, tot mai mult.
De aceea bandele în L.A. sunt o mare problemă americană. Rory White. "
- Bună treabă, Ror. - De ce trebuie să fie atât de sângeros?
"Sângeros"? Asta e realitatea. Doamne.
- Hei, hei, hei. - Vrei cafea?
Da, mi-ar place.
Deci ce a avut de spus Hubbard?
El doar a spus că ar trebui să încetinesc un pic, știi.
Să opresc dieta de fructe. Să mănânc mai puține lactate.
Asta e exact ce am spus și eu, nu?
Știam că toată chestia cu fructele nu are niciun sens.
Dar, practic...
nu e nimic pentru care să-mi fac griji, în afară de o mică epuizare.
Păi, asta e bine.
Deci...
- Tată, cum se scrie "Uzi"? - Cum se pronunță: U-Z-I.
Mulțumesc.
Carol...
- facem o tunsoare obișnuită azi? - Da.
De fapt, mă gândeam să... încerc un permanent pentru o schimbare.
Un permanent.
Elyse nu mi-a spus că ați programat un permanent.
Nu, eu nu l-am programat.
Tocmai m-am gândit acum, să încerc, cu excepția cazului...
Nu. De fapt am timp. Am... am avut o anulare.
- Mai vreți manichiura? - Sigur.
Mulțumesc.
Vă stă bine.
Pare frumos.
- Oh... Oh, Doamne! - Dumnezeule.
Paula, aveți un Kleenex? Aveți...
- Oh, Dumnezeule! - Oricum...
îl întâlnim la masa de prânz, Cosford, Ted, și eu
și care vine ca un copil în pantaloni scurți.
Arăta de vârsta lui Jonas. Nu-mi venea să cred.
Ted a spus că arătam ca și cum aș fi văzut o fantomă.
Îmi place ce au făcut cu părul tău. E minunat. Îmi place.
Mă bucur, dragă.
Da. Sexy.
Cum te simți?
- Am avut o... - Ce?
- Chestie cu capul. - Oh, Doamne.
- Greg... - Carol, ce naiba se întâmplă aici?
- Nimic. - Nimeni n-are o durere de cap
în fiecare noapte a săptămânii!
- Trebuie să știu ceva, pentru că... - Nu vreau să aud despre asta.
Îmi pare rău. Eu...
Știu că nu-i normal, dar...
n-am ce face.
Noapte bună.
16 la plaje și sub 21 in centrul orașului.
În văi va urca la 21.
- 15 grade la Hollywood. - Traficul pe KNX la fiecare 6 minute.
- Aici John Engel. - Mulțumesc, Susan.
A fost o altă dimineață dură.
Aveți nevoie de răbdare pe autostrăzile Southland.
A început cu ploaia torențială despre care vorbeai.
A fost ploaie mare. Acum e vreme de excursie.
Sper că v-ați adus echipamente de campare pentru trecerea din vest spre sud.
Accident fără victime în banda stângă a șoselei de tranzit.
Când opriți la Pacific, asta este ceea ce trebuie la Sherman Oaks.
Dar există și vești bune. Doar vorbește cu duba, și ghici ce?
șoseaua 91 spre vest e floare la ureche prin canionul Santa Ana.
De fapt, sunteți aproape de viteza maximă.
Puteți merge chiar cu poate 70 km pe oră
pe șoseaua 91 spre vest la 15 prin canion,
în Anaheim Hills, și bucurați-vă cât puteți.
Îmi pare rău, dragă.
Și mie.
E în regulă.
Ești în regulă.
Iisuse, dragă.
Respirați adânc și țineți aerul.
Expirați.
Din nou.
Expirați.
Din nou.
Expirați. Din nou.
Bine.
Salut, Greg, ce naiba mai faci?
- Bine, bine. Și tu? - Sunt bine. Luați loc, băieți.
Ei bine...
practic, Carol, sunteți perfect sănătoasă.
Starea dvs ușor s-a îmbunătățit de la ultima dvs vizită.
Acum, aceasta este doar o sugestie, dar...
ați putea dori să consultați pe cineva, și eu știu,
un doctor foarte, foarte bun care este mai potrivit
în boli legate de stres, ceea ce cred că este asta.
- Un psihiatru? - Da.
- Totul e în regulă, doamnă? - Ce?
Da.
Ce faci, dragă?
Eu...
N-am putut dormi.
Aerul...
mirosul.
Bine.
Încetiniți. Genunchii sus. Trageți.
Bun. Genunchii sus. Burta trasă. Expirați. Expirați.
Și împingeți. Așa. Apăsați.
Și dreapta. Apăsați stânga. Dreapta. Încă patru. Trei.
Bun! Acum la dreapta. Doi, trei. Bine. Piciorul sus.
- Carol. - Bună.
- Ești bine? - Da, trebuie să mă duc undeva.
Oh. Ne vedem la Barbara duminică?
- Ne vedem duminică. - Bine.
- Bine, pa. - Pa.
"Simțiți mirosul gazelor de eșapament?"
Lucrați?
Nu, sunt o cas... Sunt o gospodină.
Lucrez la decorarea internă a casei noastre, in timpul meu liber.
Și... Și aveți un copil?
Băiețelul soțului meu.
Nu e fiul meu. Este fiul meu vitreg.
Rory. Are zece ani.
De cât timp nu vă simțiți bine?
De aproximativ două luni.
Trei...
Am avut o mulțime de stres în ultima vreme
și apoi prietena mea Linda și eu...
Ea este, probabil, cea mai bună prietenă a mea. Locuiește pe...
Oricum...
Am început această dietă de fructe împreună.
Cred că asta a declanșat totul.
Deci...
- Simțiți disconfort? - Nu. Eu... m-am gândit...
Adică...
Nu ar trebui să puneți mai multe întrebări?
Ei bine, nu.
În realitate, trebuie să auzim de la dvs.
Ce se întâmplă...
în dvs?
- Oh, este atât de drăguț! - Nu-i așa?
- Uită-te la ăsta. - Îmi place iepurașul ăla.
- Știu. - Mă întreb ce ar putea fi.
- Sper că ea nu... - Oh, o carte pentru creșterea copiilor!
- Uită-te la asta. - Oh, Doamne, este frumoasă!
- N-ai una? - Nu, nu.
- Sunt atât de bucuroasă. - Îmi place. Este perfectă.
Dacă vrei s-o duci înapoi, nu mă supăr. E de la Neiman Marcus.
Oh, nu, nu. Chiar îmi place. Este perfectă.
E atât de dulce. Ar trebui să vezi cartea mea pentru creșterea copiilor.
Este un portocaliu vomă dezgustător.
- Aia e foarte apetisantă, Barbara. - Vorbesc serios.
Bine, Lynn. E rândul meu.
- Linda, mulțumesc. - Sper că îți place.
Este atât de frumos. Ai ambalat-o tu?
Dumnezeule, glumești? Aș vrea să fiu așa creativă.
Te-am văzut ambalând lucruri.
Oh, eu nici nu pot să desenez o linie dreaptă.
Oh, Doamne! Îmi place asta!
- Da? - Uită-te la ăsta. Este un mobil.
M-am gândit că arată grozav deasupra unui pătuț.
Cine vrea fără cofeină?
- Ceai din plante? - Tu trebuie să fii atât de entuziasmată.
- Suntem foarte fericiți. - Cafea adevărată?
- El trebuie să fie atât de fericit. - Mai degrabă "Extaziat".
- Cum crezi că-l vei numi? - E atât de grozav.
- Barbara? - Da, dragă?
- Unde este baia? - E o toaletă pentru femei
pe holul de la intrare la dreapta ta.
Mie îmi place "Tyler." Lui Gary îi place "Alex".
Mami!
Te-am auzit, Elyse! Nu știu ce ar trebui să desenezi acum!
Las-o pe mami să stea între adulți cu celelalte mămici, bine?
Cineva mi-a spus că au auzit că s-a dus la psihiatrul lor
- așa că m-am gândit că ai putea... - Nu. Nici măcar n-am știut asta.
- Este ceva în neregulă cu Carol? - Nu. Am fost doar...
Pen' că pielea ei pare într-un fel... Părul ei arată foarte drăguț, dar...
Elyse, înghețata ta se topește, și mami este foarte ocupată!
- Ai? - Nu.
- Vrei? - Nu.
- Ești sigură? - Da.
Carol, asta e a ta.
Și trebuie s-o mănânci imediat, pen' că se topește de tot.
Oh, nu trebuia.
- Ce ai acolo, dragă? - Cartea mea de colorat.
Pot să văd?
Oh! Ce a crescut.
Barbara, este delicioasă.
Știi, n-am mai vorbit cu adevărat în ultima vreme.
Ce mai faci?
Bine. Tocmai am fost un pic...
- Uită-te. Ești tu. - Oh. Da.
...indispusă.
- Corect. - Uită-te. Ea este o prințesă.
Oh, este foarte bun. Este foarte realist.
Doamnelor, acum deschidem marele cadou. Vă rog intrați.
Bine. Venim.
Haide, Elyse. Să ne uităm la marele cadou, bine?
- Vrei să-mi stai în poală? - Da.
Dumnezeule.
- Uită-te la acest ambalaj de lux. - Da.
Voi fetelor ați făcut prea mult.
- Haide, nu fi politicoasă. - Încerc!
Un cărucior! Oh, vă mulțumesc!
Acesta este exact cel pe care l-am vrut! Oh!
Există un pachet cu roțile înăuntru.
Trebuie doar să le înșurubezi. Chiar poți face.
Mami?
Carol? Ești bine?
Carol...
- Ce se întâmplă? - Nu știu. Carol?
Oh, Doamne. Linda, ce s-a întâmplat?
Nu poate respira!
Eileen, sună la ea acasă. Cineva ar trebui să cheme medicul ei.
Jennifer, ai putea aduce niște apă, te rog?
Încearcă să te relaxezi, bine?
- Calmează-te. - E în regulă. Totul va fi bine.
Relaxează-te.
Doar... Doar relaxeză-te. Respiră.
Carol!
Numele meu este Carol White...
și locuiesc în California de Sud.
Am văzut notificarea dvs. la clubul de sănătate aproape de casa mea...
și am decis să scriu și să vă spun un pic despre mine.
De ceva timp nu mă simt bine,
și am sperat că organizația dvs. ar putea fi de ajutor.
Sunt originară din Texas,
deși am trăit în zona L.A. cea mai mare parte din viața mea.
Am avut astm ca și copil, dar nu m-a deranjat
la școală sau la recreere.
M-am gândit întotdeauna la mine ca la cineva
cu o educație destul de normală și ca, practic, o persoană sănătoasă,
dar în ultimele câteva luni, a început totul să se schimbe.
Dintr-o dată mă simt bolnavă.
Dragă, ce se întâmplă? Am sunat. Am crezut că ai adormit.
Cineva, Brenda a sunat despre o schimbare,
de folosirea în comun a mașinii de joi pe sâmbătă sau așa ceva.
A spus că tu ai ști despre ce era vorba.
Oricum, a spus că te sună înapoi.
Am crezut că ai adormit pen' că nu ai fost...
Ce faci?
Scriam această...
Eu nici măcar...
Oh, Doamne, ce e asta?
Ce?
Unde sunt...
acum?
Suntem în casa noastră.
Casa lui Greg și Carol.
CINE SUNTEȚI VOI?
Sunteți de toate vârstele și din toate domeniile vieții.
Dar ați aflat că toți aveți un lucru în comun:
ciudate, afecțiuni nesfârșite.
Dintr-o dată nu mai puteți găti,
deoarece mirosul de gaz din soba dvs. vă face bolnavi.
Sau, dacă mergeți pe autostradă, vă simțiți ca și cum
v-ați putea sufoca de gazele de eșapament.
Familia și prietenii dvs. vă spun că exagerați
că totul este în capul vostru.
Dar simptomele voastre se înrăutățesc.
Oboseala și depresia se transformă în migrene,
în pierderea cunoștinței, chiar convulsii.
Acum, dacă acesta sună familiar, nu sunteți singuri.
Cel mai probabil sunteți unul dintr-un număr tot mai mare de oameni
care suferă de boli de mediu.
Asta înseamnă că, pentru motive încă necunoscute nouă
toleranța la substanțele de zi cu zi a unor oameni,
a scăzut, de obicei ca urmare a unui fel de expunere chimică.
Astăzi, există 60.000 de chimicale de uz zilnic
dar numai zece la sută sunt testate pentru toxicitate umană.
Aceasta este o boală pe care ați luat-o din mediul dvs.
Fulvia?
Greg?
Carol?
- M-ai speriat. - Îmi pare rău.
Nu, scuză-mă. Am fost doar...
Tocmai am dus-o pe Fulvia. Deci tocmai ai ajuns acasă?
- Da. - Deci cum a mers?
- Ce? - Treaba ta în această dimineață.
Ce a fost?
A fost o chestie despre îmbolnăvirea
de la gazele de eșapament, sprayurile anti insecte și alte chestii.
Adică, despre...
poluare?
Mai mult despre oameni care se îmbolnăvesc de la chimicale,
și asta ce le face.
Cine ți-a spus să mergi la asta?
Nu, eu doar...
La clubul de sănătate, am văzut un fluturaș.
Deci crezi că asta este ceea ce... Adică, de aceea ai fost bolnavă?
- Din cauza... sprayurilor anti insecte? - Nu, eu... eu doar...
Nu știu de ce.
Bine, deci lapte la 0.0103 mg.
Deci de cele mai multe ori, este un declanșator,
o mochetă nouă, o bucătărie nouă, o mașină nouă.
Sau vapori de vopsea sau arome puternice.
Bine. Nicio reacție. Vă rog să preparați
- 0.0102 mg. - În regulă.
Apoi într-o zi, bam, vă lovește, și deodată corpul dvs reacționează
la tot ca un contor Geiger... alimente, aer, totul.
- 0.0102 mg, lapte. - Mulțumesc.
Ceea ce facem acum este testarea pentru 50 alimente și mucegaiuri.
Pentru a determina ce doze de neutralizare vă trebuie.
- Și apoi le vor opri? - Nu. Brațul, vă rog.
Nu, provocarea neutralizării este un mod de a vă... ajuta
în timpul procesului de curățare, dar asta este de fapt un ajutor.
Bine, ăsta vă va pișca doar un pic.
Dr. Reynolds, sunteți apelat pe 8. Dr. Reynolds, Eric Delaney pe 8.
Bine, ăsta este lapte la 0.0102 mg. Scuzați-mă.
Vă simțiți bine?
Eric, Dr. Reynolds. Ce se întâmplă?
Corect.
Dacă oaza dvs și injecțiile de două ori pe săptămână nu vă calmează
să știți că aveți alte sensibilități ascunse
cel mai probabil la mucegaiuri sau ciuperci.
Continuați dieta cu excluderea fructelor,
și dacă nu vă faceți mai bine,
veniți înapoi la mine sau cereți pe Dr. Baines să verifice,
o problemă nerezolvată de Candida.
- Dr. Reynolds, ea reacționează. - Eric, trebuie să vă las.
Preparați o doză de neutralizare la 0.0103 mg, vă rog.
Carol, asta va înceta imediat. Îmi cer scuze pentru orice disconfort.
Sarah, asigurați-vă că înregistrați... schimbarea pulsului după injectare.
- Bine. 0.0103 miligrame. - Bine, vă mulțumesc.
Ușurel.
Bine.
Bine, avem palpitații cu suferință profundă,
în conjuncție cu un puls galopant 104. Roșeață și respirație șuierătoare.
Umflături ușoare în gură.
Asta este una mare, Carol. Laptele e problema.
Este în regulă.
Vă simțiți bine?
Niște apă.
Da.
Putem activa și dezactiva ca și cu un comutator.
Noi doar nu știm cum să facem să dispară.
Primul lucru pe care trebuie să faceți în scopul de a "curăța",
este de a crea o oază în care să trăiți.
Oaza dvs este locul dvs sigur, zona fără toxine
unde "încărcătura" dvs a fost redusă semnificativ.
Pentru unii, asta poate însemna o carcasă etanșă căptușită cu porțelan,
ceva ca un frigider.
Pentru alții, camera lor sigură este doar o cameră golită în casa lor
cu o bună ventilație sau controlul aerului.
Numele meu este Sarah Pinter.
Eu locuiesc în Orange County, lângă o companie de fumigație
și suntem în proces împotriva companiei
pentru manipularea necorespunzătoare a produselor lor chimice, așa că...
Grozav. Mulțumesc. Da?
Vreți să vă ridicați vă rog?
Numele meu este Abigail Cartier-Rousseau
și sensibilitatea mea vine de la parfumuri.
Am fost angajată 23 de ani. Am petrecut ceva timp...
într-un azil din Wrenwood, așa că mă simt mult mai bine.
Grozav. Grozav. Minunat. Mulțumesc. Și dvs doamnă?
Dragă.
Numele meu, e Carol White. Acesta este soțul meu, Greg.
Locuim în San Fernando Valley.
Greg.
Suntem aici pentru soția mea, care este bolnavă
pentru a afla mai multe informații și, sperăm, să câștigăm de pe urma ei.
Mulțumesc. Și eu sper.
Medicul meu crede că sunt nebună.
El crede că totul este complet în capul meu.
Asta este ceea ce crede și soțul meu.
Este în capul tău. Este în capetele noastre.
- Ce vrei să spui cu asta, Helen? - Te înnebunește. Ea are dreptate.
Se termină în cap pentru că afectează neurologic.
Și-ți va provoca depresie. Cu adevărat.
Adică, cum se poate la un copil de 5 ani să se spună că este psihosomatic?
Cum își poate închide ochii umflați? Adică, de ce ar vrea să facă asta?
El nu mai poate merge la "Chunky Cheese".
Nu mai poate intra în lumea spectacolelor.
De ce și-ar face asta lui însuși?
Este adevărat. Este ca și cum, intri într-o clădire,
te plimbi de-a lungul holului.
Nu știi momentul în care monstrul va sări la tine.
Tu doar te plimbi lângă perete
- la fel ca orice om normal. - Corect.
Cu masca și butelia ta de oxigen... și apa ta îmbuteliată.
Deci, prima dată n-am înțeles de ce citricele...
deoarece am testat negativ pentru citrice, până când dintr-o dată,
mi-am amintit cum portocalele s-au rostogolit din plastic
în punga cu ziarele lui Greg în ea. Pen' că ziarele, cerneala...
- Serios? - ... de asemenea... da.
Asta, și...
Știi canapeaua noastră? Noua noastră canapea frumoasă?
- Da. - Total toxic.
- Serios? - Da.
- Oau. - Știu. Deci...
E greu. Eu... nu mai pot purta machiaj.
- Dumnezeule. - Îmi arde ochii. Mi se face rău.
Ei bine, cred că un lucru bun este doar cum te-a făcut mai cunoscătoare
despre alimente și totul, și substanțe chimice.
Este adevărat.
Deși ei știu atât de multe despre asta aici,
adică, oamenii care trec prin asta...
Asta vine în mare parte de la faptul că am apărut
și crescut înconjurați de chimicale. Și te duci într-un magazin alimentar
și apuci un produs chimic fără a citi, fără a investiga.
Îmi pare rău.
Dar, oricum, asta m-a făcut...
mai conștientă de cum obișnuiam să fiu.
- Știi ce vreau să spun? - Da.
Următorul, "încărcarea": Ce este, de ce este
și ce se poate face pentru a o îmbunătăți?
În primul rând, care este "încărcarea" ta totală?
Ei bine, în lumea plină de chimicale în care trăim
impuritățile sunt peste tot. Toată lumea trebuie să gestioneze
o anumită cantitate de impurități și toxine
la un moment dat, și asta este "încărcarea" dvs.
Aceasta este cantitatea maximă de toxine pe care corpul dvs le poate tolera
care, pentru majoritatea oamenilor, este destul de mare.
Dar o persoană sensibilă chimic nu poate duce o "încărcare" normală.
Ce trebuie să facem este de a "descărca".
Asta înseamnă să ne întoarcem la zero
și, pornind de la zero, substanță cu substanță,
ne reconstruim "încărcarea". Amintiți-vă, scopul este de a curăța.
Și astfel cel mai sigur și mai rapid mod de a curăța este să faceți post.
Postul, care poate dura până la 5 zile, în funcție de individ
este de obicei urmat de o dietă de rotație
sau dietă de reducere a alimentelor, ambele ajutând protejarea sistemului
în timpul reintroducerii alimentelor. Orice dietă alegeți
asigurați-vă de omiterea alimentelor care conțin mucegai pentru antigen
ca pâine, brânză, alcool, ketchup, oțet, maioneză,
muștar, cafea, sau ciocolată.
Mucegaiurile sunt foarte grele pentru sistemul imunitar,
fie că sunteți sănătos sau nu.
Și pe tot parcursul procesului de "descărcare"
fiți sigur de a avea ajustate condițiile dvs de viață în concordanță.
Organismele sigure au nevoie de medii sigure în care să trăiască
și există alternative sănătoase pentru fiecare produs toxic,
gaz, sau sistem de ventilație acolo. Dar depinde de dvs să le găsiți.
Îmi pare rău. Îmi pare rău. Pulverizăm acum.
Oh, Doamne!
Carol, sunteți bine. Țineți acolo. Mișcați-vă capul. Concentrați-vă.
Țineți-vă capul într-o parte, Carol.
Rămâneți cu noi, Carol. Carol, țineți-vă capul într-o parte.
Fără alimente neobișnuite. Niciun medicament.
- Un șoc emoțional? - Nu.
Ei bine, vă puteți gândi la altceva care ar putea cauza asta?
Deci ceea ce spuneți, Carol, este, că asta se bazează
doar pe pesticide și nimic altceva.
Am o sensibilitate la produse chimice care face...
Îmi dau seama de asta, Carol, dar nu s-a evidențiat la teste.
- Vă rog, nu faceți asta! - Soră, nu pulverizați aia aici.
Mulțumesc.
Uitați, Carol, din punct de vedere medical
nu există nicio modalitate de a demonstra
că asta este o prăbușire a sistemului imunitar
cu atât mai puțin că este una bazată pe factorii de mediu.
Acum, dacă psihiatrii dvs. nu vă pot oferi...
Gândește-te, dragă. Adică... ce ți-a provocat buza sângerândă?
- Ce ți-a provocat de fapt sângerarea? - Nu știu.
Chimicalele.
Ei îi vizitează, se roagă cu ei, îi prind...
New York...
Fii la fel din nou.
Lucrurile au început rostogolindu-se pe mine.
... Este aici pentru a asigura că echipa ta se potrivește...
Fără întrebări, aceasta va fi o mare vânzare...
Este o problemă reală, și cred că mai mulți oameni devin conștienți
deoarece tot mai mulți oameni se îmbolnăvesc de la produse chimice.
Amplasat la poalele dealurilor din Albuquerque
Centrul Wrenwood se descrie ca o așezare comună nonprofit
dedicat vindecării individului.
Oferind serviciile combinate ale unui azil și unui centru comunitar.
Wrenwood este format din 200 de rezidenți
vizitatori, și personal, dintre care mulți suferă
- de sensibilitate chimică... - Ascultă. Se vorbește de asta.
... inclusiv fondatorul lui, autorul Peter Dunning.
Boala de mediu este doar una
dintr-un grup de noi tulburări ale sistemului imunitar,
cum ar fi sindromul Epstein-Barr, sindromul oboselii cronice
și, desigur, SIDA
toate continuând să eludeze medicina convențională.
La Wrenwood, oferim o alternativă.
Îmi place să mă gândesc la noi
ca la un refugiu sigur pentru vremuri tulburi.
Suntem reședința de tratament cooperativ cea mai extinsă de acest fel.
Dar ceea ce cred că ne face într-adevăr unici
este accentul nostru pe individ.
- Ce? - Am auzit despre acest loc de undeva.
... avertizându-ne de un viitor plin de boli?
Dacă este așa, Wrenwood Center este cu siguranță înaintea timpului său.
Oamenii vin pentru diferite motive.
Cred că ceea ce avem în comun este, de ce.
De ce toți am început să ne îmbolnăvim?
Cum se numește?
Wrenwood.
Este chiar aici.
Opriți!
Nu este permis!
Duceți-vă înapoi!
- Nu este permis! - Ce tot spune?
- Opriți! - Așteptați. Mai bine opriți.
Opriți! Mergeți înapoi!
Contaminați întreaga zonă!
Cât vă datorez?
Vă văd.
Scuzați-mă.
- Scuză-mă. Ești Carol? - Da.
Bună. Eu sunt Susan. Lucrez cu Claire.
- Am vorbit la telefon. - Bună.
Suntem bucuroși că ai reușit.
Am auzit-o pe Nell făcând scandal. M-am gândit că ar putea fi mașina ta.
- Sper că n-a fost prea... - Oh, nu.
Ea a avut necazuri în ultimul timp. Soțul ei, e foarte bolnav
și ea este doar...
- Bine... - E în regulă.
Ei bine, lasă-mă să te ajut cu lucrurile tale.
Voi lua asta.
- Mulțumesc. - Sigur.
Aceasta este o zonă fără produse chimice.
Avem cutii de lectură, TV sigur și există un telefon la 911
în caz de orice fel de urgență medicală.
În regulă.
Ne pare rău că soțul tău n-a putut să ți se alăture.
Știu. El este doar in mijlocul unei afaceri.
Ar trebui să fie aici în curând, el și fiul nostru.
- Ar trebui de fapt să-i sun. - Sigur, sigur.
- Există un telefon în interior. - Grozav.
Am achiziționat Centrul în 1978 și ne-am luptat să-l păstrăm de atunci.
Dar, practic, aici este locul unde se desfășoară activitățile de grup.
Avem toate atelierele noastre
și, discuțiile noastre seara, așa ceva, aici.
Sala de mese este chiar peste drum
- pe partea cealaltă a străzii. - Oh bună!
Tu trebuie să fii Carol.
Carol, aceasta este Claire, directoarea noastră.
Bună. Bine ai venit la Wrenwood.
Cum a fost călătoria?
Hopa. Ei bine, cred că ești istovită.
Nu-i nimic mai epuizant ca și călătoria.
Claire a fost hipersensibilă când a venit prima dată la Wrenwood.
Acum sunt doar semi hipersensibilă, la fel ca restul lumii.
- Sunt un pic... de la zbor. - Știu.
Vei fi consultată repede și apoi vei fi dusă la cabina ta
și te poți destinde până la cină.
Dar știu că există câțiva oameni care sunt nerăbdători să te cunoască.
Mulțumesc.
Dacă vrei să lași bagajele aici și să folosești telefoanele cu plată
sunt doar dincolo de capelă.
- Mica sală la dreapta. Bine? - Bine.
Mulțumesc.
- Alo? - Bună. Eu sunt.
- Bună. Ești acolo? - Da, sunt aici.
Grozav!
- E frumos? - Da.
- Grozav. E grozav dragă. - Da. Știi, vom vedea.
Ai uitat ceva?
Nu, doar m-am gândit să sun, să-ți spun că sunt aici și toate.
Mă bucur că m-ai prins. Am fost pe cale să îmbucăm ceva.
Oh, continuați.
- Îmi pare rău. Eu doar... - Nu, nu, mă bucur.
Mă bucur că este frumos acolo. Ăsta e grozav.
Uite, te relaxezi doar,
și ai grijă de tine, te faci bine repede
și vom veni să te vedem în câteva săptămâni.
Imediat ce termin asta. Bine iubito?
Bine.
- Te iubesc. - Și eu, dragă.
Salută-l pe Ror.
Bine. Și... vom vorbi din nou foarte curând.
- Bine? - Bine.
- Pa, scumpo. - Pa.
Noapte bună.
Vreau să urez bun venit tuturor noilor veniți
tuturor vizitatorilor pe termen scurt și lung
și să extindem sprijinul nostru călduros pentru accelerarea
procesului vostru de vindecare.
Ca să vă puteți relaxa
și să beneficiați total de sejurul vostru aici
vă rugăm să respectați dorințele comunității în următoarele moduri:
Respectarea meselor în liniște la micul dejun și masa de prânz
cu o parte a camerei pentru bărbați și o parte pentru femei.
În plus, vă rugăm să vă abțineți de la fumat,
băut, și utilizarea drogurilor ușoare când sunteți aici
și vă rugăm să respectați moderare la îmbrăcăminte
și reținere în interacțiune sexuală.
În schimb, vă rugăm să încercați
să vă concentrați pe aceste sentimente interioare
spre creșterea și autorealizarea personală.
Finalul discursului. Bine ați venit, cu toții
în special cele pe termen lung, Carol și Ward.
Și acum, fără alte formalități vă dau propriul vostru Peter Dunning.
Peter!
- Oh, vă place cămașa asta? - Ești familiarizată cu cărțile lui?
- Nu, nu cred. - Sunt minunate.
Îți voi împrumuta câteva.
Peter este o persoană sensibilă chimic cu SIDA
astfel perspectiva lui este incredibil de mare.
- Bine ați venit Carol și Wade. - Ward.
W-Ward. Bine ați venit la Wrenwood.
În regulă. Dacă toți...
vă închideți ochii...
și să treceți obiectele de valoare prin față.
Nu, nu. Am glumit.
Nu chiar. Bine.
Deci ne simțim bine? Simțim căldura.
Ne putem uita unii în ochii celorlalți și să vedem de fapt întinerire
și transformare personală.
De ce?
Pentru că am lăsat în spate prejudecățile.
Și cu asta...
și boala rușinoasă care ne-a ținut închisă în toată durerea.
Dar ceea ce vreau să împărtășesc cu voi în seara asta
ceea ce vreau să vă dau în seara asta...
este o imagine la care să meditați...
o imagine a unei lumi exterioare...
atât de pozitivă...
și atât de liberă...
ca și lumea pe care am creat-o aici.
Pentru că atunci când vă uitați la lumea exterioară
dintr-un loc al dragostei...
și un loc al iertării...
ceea ce vedeți afară...
este o reflectare a ceea ce simțiți în interior.
Are vreun sens?
Deci...
ce văd în afara mea?
Văd creșterea ecologismului. Corect?
Și studiului holistic.
Văd o scădere a drogurilor și promiscuității.
Văd formarea sensibilității la locul de muncă!
- Da! - Și mișcarea oamenilor.
Și multiculturalism.
Văd toate aceste lucruri pozitive în lumea exterioară,
pentru că ceea ce văd este o transformare la nivel mondial
identică cu transformarea...
mea interioară.
Și cu asta...
Suntem una cu puterea care ne-a creat.
Suntem în siguranță...
și totul este bine în lumea noastră.
#Prieteni dragi strânși aici
#Aș avea ceva să vă spun
#Că ceea ce ne aduce împreună aici
#Ne-a binecuvântat pe toți azi
#Dragostea a făcut un cerc
#Care ne ține pe toți în interior
#Unde străinii sunt ca o familie
#Și singurătatea nu se poate ascunde
#Deci, dăruiește-te iubirii
#Dacă dragostea este ceea ce dorești
#Deschideți inimile voastre
#Lacrimilor și râsetelor, și
#Dăruiește-te iubirii
#Predă-te iubirii
Carol? Îmi pare rău.
- Ai o reacție? - Nu. Nu. Sunt bine.
Oh, haide.
E în regulă.
Doar respiră.
E în regulă.
Bun.
E bine. Ești bine.
Oh, Carol. Știi ceva?
Toate aceste sentimente pe care le ai, sunt bune.
Sunt atât de naturale.
Adică, tocmai ai făcut ceva atât de mare...
știi, ceva...
pe care mulți oameni nu-l fac în timpul vieții lor.
Ai făcut acest pas mare din proprie inițiativă.
Ai... lăsat în urmă tot ce este cunoscut și sigur...
și pe toate persoanele pe care le cunoști și în care ai încredere
și ai ajuns în acest loc nou ciudat... cu oameni noi și stranii.
Este de înțeles în totalitate, că poate te simți singură
sau temătoare sau chiar furioasă.
Știi...
când am venit prima dată aici, n-am putut nici măcar umbla.
Am locuit la 10 km de această fabrică chimică...
a fost în Michigan...
care a scurs vreo 60 de litri de produse chimice în fiecare zi.
Când am ajuns aici, tot ce am putut face a fost să stau în camera mea sigură
și în fiecare zi...
la fiecare oră din fiecare zi...
m-am uitat în oglindă și mi-am spus...
"Claire...
te iubesc...
eu chiar te iubesc."
La sfârșitul lunii, mi-am putut părăsi camera,
și la scurt timp după aceea, am umblat.
Pentru mine...
ăsta a fost un cadou, toată chestia asta a fost un cadou...
pentru că totul mi-a fost luat.
Eu... vreau să spun...
totul în lumea materială.
Și ceea ce a fost lăsat...
am fost eu.
Mulțumesc, Claire.
Ești mai bine?
Vei fi bine.
- Vise plăcute. - Noapte bună.
Noapte bună.
#Pentru totdeauna...
#Ești chiar unde am găsit...
#Dragoste dulce care ni s-a arătat
#N-am mai văzut o așa frumoasă...
Dragă Greg și Rory...
ce mai faceți băieți?
Sper că totul merge bine. Mi-e foarte dor de voi.
Mă simt un pic mai bine, așa că am decis să rămân pe toată perioada.
La început a fost greu să mă obișnuiesc,
dar acum chiar cred că începe să ajute.
Am fost mult mai relaxată și mănânc sănătos...
și peisajul deșertic este cu adevărat frumos aici.
De abia aștept data de 25 să vă arăt împrejurimile
și să vă prezint tuturor.
Transmite-i salutări lui Sally și mamei tale și lui Linda
și asigură-te că-ți ajuți tatăl, Rory.
Dragoste și sărutări, Carol.
Te uiți la Lester? Îmi pare rău. Nu am vrut să te sperii.
Oh, e bine. Mă uitam cum pleca.
De ce...
Oh, săracul Lester. Lui îi este doar...
foarte, foarte frică...
frică să mănânce, frică să respire.
Dar să vorbim despre tine.
Am auzit că nu te mai simți așa rău.
Am avut doar un pic de...
dificultăți de respirație, și ceva amețeli.
Am observat că autostrada este aproape aici
și m-am întrebat dacă nu cumva cabina mea
n-a fost un pic în direcția vântului sau ceva.
M-am gândit că dacă poate aș încerca o altă cabină.
Claire ar fi cea mai potrivită persoană să vorbească de asta.
- Claire? - Ea chiar este.
Bine.
Îmi amintesc că Claire a împărtășit cu mine
o parte din îngrijorarea față de tine.
Că simți ceva remușcări...
poate ceva rețineri.
- Am fost doar... - Tot ce spun
este că aceste sentimente pe care le ai, Carol, sunt extrem de frecvente
în special în legătură cu mediile noi.
Mai ales pentru cineva care e bolnav din cauza mediului, da?
Și ceea ce facem este încercarea de a ajuta absorbirea
a cât mai multe dintre aceste tensiuni, cât putem,
așa că ești liberă să faci vindecarea de care ai nevoie.
- Are vreun sens? - Da.
Pen' că atunci când este realizat, eu mi-am făcut treaba.
Nu, știu. Eu încă învăț... știi, cuvintele.
Oh. Ei bine...
cuvintele sunt...
doar un mod de a ajunge la ceea ce este adevărat.
- Corect? - Corect.
- Vezi coiotul? - Unde?
În față.
- E în regulă? - Sigur.
Am nevoie de un partener.
Grozav.
Trebuie să găsim ce să gătim.
- Corect. - Da.
Bine...
mă voi gândi la... ce să gătesc.
Și eu.
Pa.
Avea tot felul de, știi...
bomboane și alte chestii pe care le păstra acolo.
Ea m-a lăsat să deschid încuietoarea și să privesc in interiorul poșetei...
apoi să închid încuietoarea.
Nu voi uita niciodată poșeta aia.
Bine.
Acum, vorbitorul numărul doi...
descrie camera prietenului tău
unde-ți aduci aminte că ai fost, copil fiind.
Dumnezeule, este...
Cred că ce am avut a fost...
a avut...
tapet galben...
și...
Ce se întâmplă acolo?
- Oh, Doamne. - Cine-i ăla?
- Cine-i tipul? - Nu știu.
- Cred că e soțul lui Nell. - Arată ca soțul lui Nell.
Astăzi...
este o altă...
zi prețioasă pe pământ...
deci să aruncăm fiecare gând negativ...
sau distructiv pe care l-am putea avea
și să ne uităm primprejur cu dragoste.
Am încercat să-l învăț asta...
să renunțe la furie...
să depună eforturi pentru o minte liniștită.
Preocuparea mea este, această agravare.
Dacă te simți mult mai sensibilă la gaz de eșapament așa,
nu ar trebui să fii afară.
Problema este, că nu mai sunt locuri disponibile în Centru acum
cu excepția cabinelor și dormitoarelor.
Oh, eu sunt bine, într-adevăr.
- Oh, cu excepția casei lui Harry. - A lui Harry?
Dl Keene, soțul lui Nell, a construit o casă sigură.
Poți s-o vezi. Este chiar lângă tomberoanele de reciclare
acolo, micul iglu alb.
- A locuit în ăla? - Oh da.
După accidentul vascular cerebral, avea nevoie de un spațiu mai controlabil
așa că ea a rămas în cabină, și el a locuit în casa sigură.
Și sănătatea lui s-a îmbunătățit. Este ventilată și căptușită cu porțelan
și era perfect sigură cât timp nimeni nu pășea înăuntru.
Nu știu ea ce are de gând să facă cu aia.
Doamnelor și domnilor, am o confesiune, pe care aș dori s-o fac.
Nu mai citesc ziarele.
Nu mă mai uit la știri la televizor.
Am auzit toate grozăviile media
și am văzut atitudinea lor fatalistă, negativă
și am realizat în cele din urmă, o dată pentru totdeauna,
că nu am nevoie de asta.
Și, așa că transform acel stimul negativ, în ceva care nu-mi va face rău.
Pentru că dacă eu chiar cred că viața este...
așa devastatoare, așa distructivă...
mi-e teamă că sistemul meu imunitar va crede și el...
și nu-mi pot permite să-mi asum acest risc.
Nici voi nu puteți.
"Suntem una.
"Cu puterea care ne-a creat.
- "Suntem în siguranță... - Suntem în siguranță...
"și totul este bine în lumea noastră."
Deci fratele meu a sunat, și Darlene a născut o altă fată.
Oh. Îi voi suna în seara asta.
Oh, și Linda a sunat, și a zis să te grăbești
și clarifică sau curăță sau ce-o fi.
- "Curăță" - Și vino acasă.
E drăguț.
Deci chiar simți că este...
- încă alegerea bună? Adică... - Da, eu...
simt. Adică...
chiar înainte de gazele de eșapament, am fost bine.
Încărcarea mea a fost ridicată. Am mâncat bine, așa că...
Ce au spus despre gazele de eșapament?
Doar că ar trebui, probabil, să mă mut într-o altă cabină undeva...
unde nu le voi simți.
Corect.
Bine.
Doar cred că e adevărat ce spun ei,
că depinde de individ, și că este nevoie de timp.
Corect.
- A cui casă e aia? - A lui Peter.
- Este superbă, nu? - Da.
- Vrei să te muți? - Nu.
Ea e...
Soțul ei tocmai s-a stins.
Haide, Rory.
Acum!
Steve...
de ce te-ai îmbolnăvit?
Ei bine, m-am îmbolnăvit
fiindcă tocmai am luat prea multe droguri.
De ce ai devenit dependent?
Cred că am devenit dependent ca să șterg durerea...
de a nu mă place.
Chiar să mă urăsc.
Auto-ură.
Da.
Bine. Mulțumesc, Steve.
- Bună, Joyce. - Bună.
- Ce mai faci? - Sunt bine.
Joyce, ce crezi că a fost în spatele bolii tale?
De ce te-ai îmbolnăvit?
Cred că m-am autoîmbolnăvit
după ce fiul meu s-a îmbolnăvit
pentru că am fost doar...
Ei bine, devii atât de roasă de vină.
Știi, pentru că am simțit că eu i-am făcut asta.
Eu am fost cea care l-am pus în școala aia.
- L-am pus în acel mediu. - Te-ai autopedepsit.
Da.
Mulțumesc.
Marilyn?
Am fost...
profund rănită ca și copil...
și am blocat asta complet ani de zile...
și apoi, dintr-o dată am devenit foarte bolnavă.
De ce, ce crezi?
Poate ca să mă las să știu că s-a întâmplat ceva greșit.
Bine. Și...
persoana care te-a rănit cel mai mult...
Am fost eu.
Pentru ce?
Pentru că nu l-am iertat.
Bine.
Mulțumesc, Marilyn.
Carol...
dorești să răspunzi?
Bine, bine. Nu vrem să forțăm pe nimeni.
Nell?
Ce?
Dorești să participi?
Care este întrebarea?
Întrebarea este...
de ce te-ai îmbolnăvit?
Prima dată, m-am îmbolnăvit eu și soțul meu a crezut că sunt nebună...
și apoi el s-a îmbolnăvit în același mod.
Ce s-a întâmplat în viața ta în timpul când tu...
Cum te-ai simțit când te-ai îmbolnăvit prima?
Am vrut doar să iau o armă...
și să le zbor creierii tuturor celor care m-au adus în starea asta.
Nimeni de acolo nu te-a îmbolnăvit. Tu știi asta.
Singura persoană care te-a putut îmbolnăvi ești tu, da?
Oricare ar fi boala, în cazul în care sistemul nostru imunitar este deteriorat
este pentru că i-am permis să fie
prin exact genul de furie pe care ni-l arăți acum.
Are vreun sens?
Are cineva o problemă cu asta?
De aceea trebuie să-ți amintești afirmațiile tale...
și să-ți dai seama cum s-o iubești pe Nell mult mai mult.
Și chiar și boala lui Nell.
Și pune arma aia a ta deoparte.
Uneori...
Uneori tot ce văd este ură și fragilitate...
cruzimea oamenilor unul față de celălalt...
cruzime față de ei înșiși...
și îmi dau seama...
cât de norocos sunt.
Cât de binecuvântat.
- Asta e tot? - Așa cred.
Rory, să fii atent cu aia. Este chiar grea.
Așa voi face!
Rory, nu vorbi cu mama ta pe tonul ăla.
Bine.
- La ce oră aveți avionul? - 07:20.
Ror, dacă chiar vrei să fii de ajutor
asigură-te că lucrurile noastre sunt în mașină și suntem gata de plecare.
- Vrei să răspunzi? - Am înțeles.
Ești sigur?
- Privește. - Hopa.
Te simți bine?
Ești în regulă?
Cred că ar putea fi apa ta de colonie.
Dragă, eu nu folosesc așa ceva.
Poate în cămașă. Nu știu.
Cred că mai bine să ne mișcăm dacă vrem să prindem avionul.
Vei fi bine?
Sunt bine. A durat puțin.
- Știu. - Voi fi bine.
Bine.
- Pot să te îmbrățișez? - Bineînțeles.
Deci celălalt tip n-a știut că ceva era în neregulă cu el
cu excepția faptului că ori de câte ori intra într-un mall
era complet deprimat...
știi, începea să plângă intens, și se gândea la suicid.
Și apoi a ieșit și a fost bine.
Știi, perfect normal. Asta s-a întâmplat de fiecare dată.
- Dumnezeule. - Da.
- Știi cum l-au numit? - Cum?
"Dr Jekyll și Mr. For-mall-dehyde."
Oh, Doamne.
- Sunt atât de credulă. - Nu, vorbesc serios.
Asta chiar s-a întâmplat.
Uit mereu dacă este pasta, brânză, sos...
brânză, pasta...
sau pasta, sos, brânză...
pasta, brânză, sos.
Cred că este pasta...
pasta, pasta, pasta, brânză...
- Oprește-te! Oprește-te! - ... pasta, sos.
Dintr-o dată tot ce văd...
că peste tot pe mâinile și picioarele mele sunt...
răni negre, oribile, peste tot, supurând.
Și prima dată sunt îngrozit și sunt plin de autocompătimire și mânie.
Sunt furios până când îmi dau seama...
Dintr-o dată mă uit jos, și realizez că nu sunt răni deloc,
doar niște... panseluțe negre,
un fel de panseluțe negre ofilite pe care le culegeam când am fost copil.
Deci, în visul meu, îmi aduc aminte de asta.
Și, cum culeg, fiecare floare ofilită,
ele instantaneu, înfloresc în buchete frumoase.
Fiecare dintre ele.
- Se termină cu bucurie. - Este remarcabil de clar.
Este extraordinar.
Apropo băieți, lasagna e incredibilă.
- Da. - Grozavă cină, amândoi.
- Și știți, aproape a avut gust real. - Pentru Carol și Chris.
- Pentru Carol și Chris.
Scuze. Scuze. Scuze. Am de făcut un mic anunț.
Din moment ce este aproape mâine,
și mâine se întâmplă să fie, ziua de naștere a lui Carol...
avem o mică surpriză pentru ea.
Discurs!
- Discurs! - La mulți ani, Carol.
- Discurs! - Nu, eu...
- La mulți ani, scumpo. - Eu...
- Spune ceva. - Nu pot. N-am mai rostit vreun discurs.
- Te rugăm. - Oh Doamne.
Vreau doar să-i mulțumesc lui Chris pentru asta...
și tuturor de aici, atât de mult.
Doar... M-ați tras printr-o perioadă foarte greu.
Oricum, n-aș fi reușit fără voi.
Nu știu ce spun.
Doar că eu chiar m-am urât înainte de a veni aici și, deci
încerc să mă văd să sperăm, mai mult decât sunt, mai...
mai pozitiv să văd plusurile.
Cred că este o deschidere ușoară acum.
Oamenilor le pasă... de educație și, și...
SIDA și...
și alte tipuri de boli... pen' că... pen' că...
Și este o boală, pentru că este acolo,
iar noi trebuie doar să fim mai conștienți de asta,
să-i facem pe oameni conștienți de ea și, chiar pe noi înșine... să meargă...
să citească etichetele și să intre în clădiri...
- Pentru Carol. - Pentru Carol!
Mulțumesc, Chris...
pentru tot.
- Ești sigură că ești în regulă, Carol? - Sunt bine, într-adevăr.
Bine.
Mulțumesc.
- Ne vedem mâine. - Cu siguranță.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Te iu...
Te iubesc.
Chiar te iubesc.
Te iubesc.
Traducere și adaptare Robi