Ficţiune
Vrei să-ţi citesc compunerea mea scurtă?
Pot să o citesc.
Adică iar vrei să mi-o citeşti?
Păi am schimbat puţin finalul.
Ah. Şi cum se termină acum?
Păi...de fapt tot la fel...
...dar durează mai mult. Cred că e mai bine aşa.
Povestea e mai...reală.
Păi atunci n-ar fi mai bine să-mi citeşti doar finalul?
Dar nu va avea nici un sens dacă îl rup de context.
Cred că mai bine laşi aşa cum era. Era bine.
Deci nu vrei să auzi varianta nouă a finalului?
O să o citeşti mâine la oră. Fă-mi o surpriză.
Oricum...trebuie să plec. I-am promis Melindei că o ajut la examenul oral.
Te-ai săturat de mine. Îmi dau seama.
Marcus, sunt obosită. Asta e tot.
Ţi-ai pierdut interesul.
Abia de mai transpiri când facem sex.
Niciodată nu am prea transpirat. Ştii bine.
Nu te învinovăţesc, Vi. Acum îţi este milă.
Nu mai e nici o plăcere.
S- a dus toată vraja.
Ai devenit gentilă.
"Dar când a văzut-o..."
"...era ca şi cum putea să meargă ca şi un om normal."
"Picioarele lui nu se mai legănau..."
"...mâinile lui nu se mai mişcau aiurea."
"Nu se mai simţea anormal..."
"din cauză că ea l-a făcut să uite de problema sa."
"Nu mai era paralizat cerebral!"
"De acum înainte PC era abrevierea de la..."
"...Persoană Conştientă."
A devenit o Persoană Conştientă.
Compunerea e destul de bună, Marcus.
Foarte sentimentală şi emoţionantă.
Da, şi eu am găsit-o emoţionantă.
Şi ai ales foarte bine cuvintele.
Mi-ai amintit de Faulkner puţin...
...dar povestea lui are loc pe Coasta de Est şi acolo e vorba de un paralitic.
Sau Flannery O'connor. Ea avea scleroză multiplă.
Şi Borges. Era orb.
Updike are psoroasis.
Poate că nu am dreptate...
dar cred că mie mi s-a părut că
toată compunerea e cam neoriginală.
Zelul lui e cam...
e cam ruşinos.
Şi adjectivele alea sunt cam opace. Şi cam exagerate.
Îmi pare rău...Adică...
Oricum, nu contează.
Ce ştiu eu? Nici să nu luaţi în considerare ce spun eu.
Adică...
Altcineva?
Catherine are dreptate.
Compunerea lui e o tâmpenie.
Nu exprimi altceva decât banalităţi, şi per total
habar nu ai să faci o propoziţie ca lumea.
Te inspiri din clişee,
care au fost atât de mult folosite, că sunt deja groteşti.
Şi subtitlul tău "Drumul spre adevăr."
E vreo glumă sau ce?
Sau îţi dai importanţă?
Bine.
Cine urmează?
Marcus, aşteaptă-mă!
Ce vrei?
- Nu fi aşa supărat. E în regulă. - Ce tot vorbeşti? Ce e regulă?
- Nu i-a plăcut nici compunerea mea. - Compunerea ta a fost oribilă.
Marcus! Data viitoare o să scrii ceva mai fain.
La dracu de linguşitoare ce eşti!
Dacă erai sinceră cu mine de la început, nu aş fi citit-o!
Ştiam că era aiurea, dar ce idiot am fost! Te-am crezut.
Nu e corect. Am fost sinceră! Asta doar fiindcă
nu mi-o trăgeam ca şi târfa aia de Catherine.
Păi nu ţi-am auzit vocea în oră atunci când trebuia!
Recunosc că mi-a fost teamă.
De fapt am fost şocată...
de ceea ce a spus el. Şi e aşa de...convingător.
Îmi pare rău dacă te-am dezamăgit...
dar eu rămân la părerea că e doar o opinie. Nici nu prea îmi plac
cărţile lui. Toate sunt pline de agresiune...
şi de confruntaţii. Nu-mi pasă că a câştigat premiul Pulitzer.
Vrei doar să ţi-o tragă!
Ca şi Catherine şi toate târâturile din campus.
Marcus, nu poţi să decizi de unul singur să închei relaţiile între noi.
Vorbim despre o relaţie! O prietenie! Nu poţi pur şi simplu să...
Du-te dracului!
Să se ducă dracului!...
Vi? Eşti în regulă?
Da. Sunt bine. Nu am absolut nimic.
Ai făcut ce trebuia.
Ştiu.
Handicapatul dracului.
De ce îmi pierd vremea cu studenţi din ani mai mici? Toţi sunt aşa de...
...juvenili.
Credeam că Marcus va fi altfel. Adică...
...e handicapat cerebral!
Ce vei face acum?
Nu ştiu...mă duc la un bar... mă culc cu cineva, orice.
Nu-ţi fă griji de mine. Voi fi în regulă.
- Cu ce vă pot servi? - Aş vrea o bere.
Poftiţi.
Salut.
Salut, Vi.
Ce căutaţi aici?
Tu ce cauţi aici?
Îmi pare rău. Nu vroiam să...
Nu mă aşteptam să dau de dumneavoastră aici, asta e tot.
Păi...
...tocmai ai dat de mine.
Sunteţi singur?
Pot să stau aici?
Mulţumesc.
Vroiam să spun doar că îmi place cursul...şi...
ştiu că auziţi asta tot timpul, dar îmi plac cărţile dumneavoastră.
Mai ales "Spânzurarea de duminică"...
a avut
un mesaj pentru mine.
Sper că nu vă deranjez.
Nu.
Bine.
Pentru că sunt...am fost cu totul de acord...
cu ceea ce aţi spus despre cât de proastă a fost compunerea mea.
Asta e bine.
Şi am fost de acord cu ce aţi spus despre lucrarea lui Marcus azi.
Este de toată praştia.
Ai o piele frumoasă.
Mulţumesc.
Se pare că Catherine va deveni o scriitoare foarte bună.
Poate.
E bunicică.
Sunteţi amantul lui Catherine?
Îmi pare rău. Nu e treaba mea. Nu vroiam să...
Nu sunt cu Catherine.
Credeţi că am şanse să devin scriitoare?
Nu.
Mersi de sinceritate.
Vă respect aşa de mult.
Pot să mă reîmprospătez puţin?
Baia e acolo.
Mersi.
Nu fi rasistă.
Nu fi rasistă. Nu fi rasistă. Nu fi rasistă...
Aveţi un apartament fain aici.
Chiria e mare?
Dezbracă-te în partea de sus.
Şi acum...
...şi restul.
Întoarce-te.
Apleacă-te.
Spune...
..negroteiule, trage-mi-o.
...nu pot să spun asta.
Spune...
...negroteiule.
- Zi negroteiule. - Negroteiule.
Trage-mi-o adânc!
Trage-mi-o...adânc!
Zi: negroteiule, trage-mi-o adânc!
Negroteiule...trage-mi-o...adânc!
Încă o dată!
Negroteiule...trage-mi-o...adânc!
- Încă o dată! - Negroteiule...trage-mi-o...adânc!
Handicapatule.
Pot să intru?
Eşti...
...transpirată.
"Aşa că John a întors-o şi a lipit-o de perete."
"Jane s-a ţinut bine."
"S-a gândit la mama ei. S-a gândit la Peter."
"S-a gândit la Dumnezeu...şi la viol."
"Zi: ''Trage-mi-o negrule! Trage-mi-o adânc!' "
"Carnea lui John i-a sfârtecat pielea moale a ei."
"I-a lăsat urme."
"S-a lăsat dusă de val şi a spus ce îi cerea el..."
"...şi a făcut ce cerea el."
"Intrase la colegiu cu speranţă, cu demnitate..."
"...dar urma să absolve ca o târfă."
De ce trebuie ca oamenii să fie aşa de răi?
Să scrie despre personaje de-astea. E ceva pervers la mijloc.
Ştiu că toţi credeţi că sunt aşa de moale...
...dar nu-mi pasă! Am fost crescută într-un anumit fel. Şi chestia asta e...
rău intenţionată din punct de vedere spiritual.
Mi s-a părut puţin...
...afectată.
Ca şi cum prin folosirea limbajului de tabu
ai încercat să ne şochezi de superficialitatea personajului tău.
Eu cred că treaba asta a fost puţin rasistă.
A fost complet rasistă...
...şi mai mult decât atât m-am simţit ofensată ca şi femeie.
Ca şi cum femeile ar putea acţiona doar impulsionate de experienţe din astea.
Totul era concentrat în jurul falusului.
Şi e aşa de misogină treaba asta.
Adică de ce vrea Jane să treacă prin asta?
E proastă?
Hei...dar ăsta nu a fost un viol?
Sau, mi-a scăpat ceva? Pentru că...Sunt confuz. Pentru că dacă a fost un viol...
...atunci...de ce să fie ea o târfă?
A fost o confesiune, dar nesinceră.
Jane pare să fie
dezgustată de sexualitatea care de fapt îi place.
Se subjugă mitului potenţei crescute a negrilor.
Dar apoi nu mai vrea să urmeze calea aceea.
Ea crede că îi respectă pe afro-americani,
şi crede că ei sunt de treabă şi exotici.
Ce treabă bună ar face el în chiloţii ei.
Dar de fapt toate converg la clişeul Mandingo.
Şi el o atrage prin toate astea.
În tradiţia clasică rasistă ea
se demonizează şi apoi caută refugiu.
Dar pe de altă parte cum ar putea să se comporte altfel?
E doar o fată albă răsfăţată din suburbie
cu un complex de "curcubeu Benneton".
E doar părerea mea. Dar ce ştiu eu?
Dar eu cred că e compunere imatură.
Imatură şi evazivă.
Jane vrea mai mult decât atât dar nu vrea să recunoască.
În final se întoarce în siguranţă la handicapatul ei...
...adică: la prietenul ei impotent.
Ce tâmpenie! Povestea ei a fost adevărată!
- Da. - De neimaginat!
- Ce clişeu. - Dezgustător!
Dar aşa s-a întâmplat!
Nu ştiu ce s-a întâmplat, Vi...
..pentru că din moment ce începi să scrii totul devine ficţiune.
Cu toate astea...
...este o îmbunătăţire faţă de ultima ta compunere.
Acum ai o introducere...
...un cuprins...
...şi o încheiere.
Nonficţiune
Toby, sunt sigur că vrei să devii un actor renumit.
Să nu uiţi de mine când vei ajunge în vârful ierarhiei.
Te voi iubi mereu, Pam.
- Alo? - Alo...Pam?
Cine e la telefon?
Toby Oxman.
Toby? Ah, salut! Ce mai faci?
Ah, bine. Tu ce mai faci?
- Super. - Excelent!
Deci care e treaba?
Asta vroiam să te întreb şi eu.
Dar...tu ai sunat.
Am sunat pentru că...
Păi...mă întrebam dacă tu încă...
mă mai ţii minte, dar cred că da.
Da.
Aşa deci. Şi ia uite unde am ajuns: suntem în anul 2000!
Îţi vine să crezi?
Adică, credeai vreodată că vom ajunge până aici?
Păi, da.
Eşti tot actor?
Ah, nu, nu mai.
Am ajuns la o înţelegere cu mine.
Mi-am dat seama că am făcut ce trebuia.
Şi era timpul să trec peste asta.
Ah. Ce ai făcut după ce ai renunţat la actorie?
Păi, am mers la drept...
...dacă poţi să crezi asta.
Te cred.
Da, totul era ca o glumă...
...şi cam stresant, aşa că m-am lăsat.
Ah, ce păcat.
Da, păi apoi m-am apucat de scris, ceea ce a fost bine.
Ceva interesant?
Am lăsat lucrurile să meargă de la sine în romanul pe care îl scriu...
Adică...toată treaba cu editatul cărţilor e complet coruptă.
Adică, am terminat-o.
Ce păcat.
Am lucrat la un centru de ajutorare a celor fără locuinţă, pentru o vreme...
am fost taximetrist pentru a-mi putea plăti chiria, şi a fost...
Adică mai am şi eu ceva demnitate.
Asta e bine. Şi acum cu ce te ocupi?
Fac documentare pentru televiziune.
Da? Ai făcut ceva ce aş fi putut vedea şi eu?
Încă nu.
Sper să obţin permisiunea să fac un proiect despre tineret.
Îţi aduci aminte când eram tineri?
Da. Nu ai vrut să mă duci la bal.
Ah, nu-mi amintesc...
Eu îmi amintesc.
A fost aşa de demult.
Eram aşa de diferiţi atunci...
Acum caut personaje
pentru documentarul ăsta despre tinerii din suburbii.
E un fel de cercetare a gândirii şi mitologiei de acolo.
Am vorbit cu Derrida dacă vrea să
vorbească el în documentar. Dar acum totul e în stadiul de proiect.
Acum lucrez într-un magazin de vândut pantofi.
Dar e fain. Nu îmi este ruşine.
Adică, acum mă cunosc mult mai bine.
Şi oricum e ceva temporar.
Asta e bine.
Da...spune-mi...tu ce mai faci?
Am auzit zvonuri că produceai filme.
Da. Dar nu mă mai ocup de asta.
Ah. Te-ai săturat de ritmul rapid al vieţii?
Deci...eşti...
...măritată?
Da.
- Aha. Copii? - Da.
- Câţi? - Trei.
Super.
Câţi ani au?
Opt, şase şi patru.
Oau, asta chiar că e super.
În câţiva ani, poate că or să vrea să apară în documentarul meu!
Ascultă, Toby, nu pot să vorbesc acum.
- Te superi dacă te sun eu mai târziu? - Nu, deloc.
- Bine. Pa. - Bine. Pa.
Poate că are identificator de nume la telefon.
Ai vreun hobby?
Nu, nu prea.
Îţi place să citeşti ceva pentru ca să te delectezi?
Ce părere ai de revistele alea cu benzi desenate?
Nu-mi place să citesc.
Bine, Scooby, să nu ne mai prefacem.
Cu atitudinea aia nu vei intra la nici un colegiu.
Bine.
Bine...
Deci nu-ţi pasă.
Să te întreb ceva, nu ca şi consilierul tău, dar ca un prieten...
...ce vrei să ajungi în viaţă?
Adică, ce planuri de viitor ai?
- Nu ştiu... - Haide.
Spune-mi. Spune-mi ce gândeşti.
Păi...
Adică...vreau să apar la televizor.
Poate o să am şi talk-show-ul meu sau ceva.
Ca şi Conan. Sau Letterman în tinereţe.
Aha. Şi cum vrei să aduci planurile astea la îndeplinire?
Nu ştiu. O să văd dacă nu am ceva cunoştinţe pe acolo.
Ai bătut la uşa lui?
Da, dar a ţipat la mine şi a spus cuvântul care începe cu "f".
Scooby, cina e gata! Cina!
Vrea cineva să fie hipnotizat după cină?
Nu.
Să începem să mâncăm.
Nu ştiu ce are copilul ăla.
- Poate că e homo. - Să nu mai spui asta.
- Dar dacă aşa e? - Nu e.
Marty, nu-l băga în seamă.
- E vegetarian... - Brady!
- Şi chiar dacă e... - Homosexualii sunt şi ei oameni...
Asta e doar o prejudecată.
Nu-mi pasă dacă e homo. N-am nimic cu el. Adică nu trebuie să împart camera cu el.
Vreau doar să ştiu ce face în cameră de nu poate coborî la cină.
Poate că face o bombă...
- ...ca şi... - Să nici nu glumeşti în legătură cu asta!
Vorbesc serios! Ce se va întâmpla dacă va arunca în aer şcoala?
- Mă duc sus. - A umblat cineva în camera mea azi?
Este totul în regulă?
Suportul meu de cd-uri s-a dus naibii.
Va trebui să rascriu totul în catalog în weekend.
Salut. Îmi dai te rog salata?
- Friptura e foarte bună în seara asta. - Bine.
- Ai multe teme de făcut? - Nu ştiu.
Cum adică nu ştii? Sau ai multe sau nu. Ce nu e de ştiut?
Ai început să-ţi completezi hârtiile pentru înscrierea la colegiu?
Nu mă duc la colegiu.
- Dar unde te duci? - Nu ştiu.
Ce ştii de fapt?
Tată, acum încerc să mă decid, da?
E...greu de tot...
...şi ascult nişte melodii mai vechi ale lui Elton John pentru a...
- Homo. - Afară! Pleacă de la masă!
- Ce? - M-ai auzit: părăseşte masa!
Omule, am plecat de aici! Familia asta e tâmpită rău!
Mamă, nu e corect ca Brady să aibă voie să vorbească aşa şi eu nu.
Da, păi Mickey...
...ascultă aici. Pentru că asta e o lecţie pentru viaţă: viaţa nu e corectă.
- Vorbim mai târziu, omule! - Pa!
Consuelo?
Da, Mickey.
Ai vreun frate sau vreo soră?
- Da. - Pe bune?
Câţi?
Patru fraţi...
...şi cinci surori.
De ce au avut părinţii tăi aşa de mulţi copii?
Adică, din moment ce erau săraci...
...nu era mai bine dacă ar fi avut doar unul sau doi?
A fost dorinţa lui Dumnezeu.
Dar chiar crezi în Dumnezeu?
Şi în rai, în iad, în îngeri şi toate chestiile alea?
Nu.
Deci?
Cum a fost azi la şcoală?
Tot aşa.
Tot aşa? Tot aşa, cum?
Doar la fel.
- Studiem holocaustul la Sociologie. - Ah, da?
Anul trecut am făcut acelaşi lucru.
Cum a fost cursul?
Ar trebui să mă uit la "Lista lui Schindler" în weekend. Filmul are vreo patru ore.
Şi apoi ar trebui să scriu o compunere despre supravieţuitori.
Tu cunoşti vreun supravieţuitor, tată?
Dacă ştiu vreun...
...personal...?
De fapt Zeda ta e un supravieţuitor.
A fost într-o tabără de concentare?
Păi, nu. Dar a trebuit să fugă de la nazişti.
Dar credeam că a venit în America înainte de război.
Păi, da. Cu familia lui. Dar verişorii lui...
...au trebuit să rămână...
şi au murit toţi. Şi dacă ar fi rămas ar fi murit şi el.
Deci după părerea mea e un supravieţuitor.
Chiar dacă au murit doar verişorii lui?
Dar la fel ar fi păţit şi el.
Sau eu, dacă trăiam atunci. Sau tu.
Sau eu?
Adică toţi suntem supravieţuitori?
Păi...da.
Dacă nu era Hitler...
...nu ar fi trebuit să plece din Europa.
Atunci noi am fi...europeni.
Dar atunci, într-un fel...
...dacă tu nu l-ai fi cunoscut pe tata dacă familia ta rămânea în Europa...
...dacă nu era Hitler, nici unul dintre noi nu s-ar fi născut.
Du-te naibii de aici!
Omule, era doar o conversaţie.
Spuneţi-mi: dumneavoastră vă câştigaţi pâinea din asta?
Păi, domnule...
Nu fac asta pentru bani.
Când faci un documentar, îl faci din multe
motive, dar banii nu sunt printre ele.
Nu înţeleg.
Păi, domnule...
...multe s-au schimbat în peisajul periferic
de când am fost eu elev...
...şi eu cred că ar fi ceva valoros,
...poate chiar deşteptător...
...o realizare să aflăm schimbările...
să cunoaştem realitatea...
...copii şi părinţii americani din şcolile Americane din prezent.
Da, cum spuneţi dumneavoastră.
O să vă anunţ dacă se poate.
Mă scuzaţi, unde e baia?
- Eşti pervers? - Nu.
De fapt sunt un regizor de filme documentare.
Ca şi cei care au făcut "Blair Witch Project"?
Păi, nu.
De fapt vreau să fac unul despre elevii din licee.
Pentru ce?
Păi...de fapt e o...
...e un fel de...
studiu sociologic ca şi o consecinţă a documentarului "Columbine".
Da, cred că o să fie interesaţi.
Mă îndoiesc.
De fapt, cei de la Sundance sunt interesaţi.
HBO şi MTV şi-au arătat şi ei puţin interes.
Deci ai relaţii...
Vedeţi dumneavoastră, noi încercăm să facem un film...
...despre viaţa în suburbii...
...un fel de documentare a vieţii americanilor la început de mileniu...
Credeam că era vorba despre elevii care merg la colegiu.
Ah, dar şi despre asta e vorba...Adică...
Cum e până la urmă? Trebuie să ştiţi exact ce vreţi.
Aveţi perfectă dreptate.
E vorba în principiu de intrarea la colegiu în zilele noastre.
Şi vreţi ca Scooby să fie în centrul atenţiei?
Scooby şi vreo câţiva elevi din diferite medii sociale.
Până acum nu aţi spus nimic despre alţi elevi.
Încă nu am vorbit cu alţi elevi, dar...
Dacă Scooby nu va fi în centrul atenţiei, poţi să o laşi baltă.
Da, credeam că eu sunt în centrul atenţiei.
Vreau să fiu în centrul atenţiei.
Toby, vrem ca asta să fie o experienţă bună.
Păi, cred că aş putea să schimb scenariul...
Schimbă-l.
Pentru că Scooby chiar are calităţi...
...care mă interesează, calităţi emblematice pentru America de azi.
Pe de o parte deziluzie, pe de alta speranţă...
Prăjituri!
Băieţi, luaţi şerveţele...Şerveţele...
Nu vreau să fiu deplasat, dar...
...noi cu ce ne alegem din asta?
Nu vă faceţi griji, nu se referea la bani.
Ah, ştiu...
...ştiu asta.
Păi...
...faptul că vă împărtăşiţi povestea...
...urcuşurile şi coborâşurile, şi aşa mai departe, cred că va fi o experienţă ca lumea.
Da...de unde ştim că nu vom fi exploataţi?
Nu, aşa e.
Domnule Livingstone, înţeleg pe deplin grija dumneavoastră.
Vă simţiţi vulnerabil.
Şi ştiu că asta e o întrebare foarte grea...
dar totul se reduce la asta:
Aţi putea să aveţi atâta încredere în mine,
pe câtă încredere va trebui să am eu în dumneavoastră?
Şcoala asta este ca lumea. Nu-mi pasă ce spun alţii.
Nu e perfectă, dar oamenii de aici sunt de treabă.
Profesorilor şi elevilor chiar le pasă.
Şi ştiu că toată lumea face mişto de New Jersey...
Dar nu-mi pasă. Pentru că toţi sunt nişte tâmpiţi.
Pentru că Jersey-ul reprezintă America!
Plimbându-mă pe hol...
...care arată exact la fel cu cel pe care mergeam când eram tânăr...
...nu m-am putut opri de la a nu mă gândi...
...la vremurile când mă trezeam depresionat...
...gata să mă omor...
...consumat de stres.
Oare s-au schimbat lucrurile?
Oare competiţia de a intra la cele mai renumite şcoli...
...este încă la loc de cinste?
Sub aceste măşti de curtoazie şi prietenie...
...ştiam că erau forţe macabre la lucru...
...şi ştiam că Scooby este cheia...
...către adevăr...
Scooby, Scooby, Scooby.
La ce te gândeşti?
Colegiu, teste pentru colegiu...
la părinţii tăi, la fraţii tăi, la prietenii tăi...
Cum poţi să rezişti la atâta stres?
Stresul de a intra la colegiul la care vrei...
...este enorm.
Într-un studiu făcut recent
asupra tinerilor din Bosnia în timpul bombardamentelor...
...s-a descoperit că stresul sub care s-au aflat copii de acolo...
..era mai redus decât al copiilor americani...
care se înscriu la colegiu.
Da?
- Da. - Doamne ajută...
Deci ce crezi?
Păi, nu prea înţeleg ce vrei să spui cu asta.
Cred că e haios.
Dar pare demodat şi superficial să faci mişto de oamenii ăştia idioţi.
Nu fac mişto.
Arăt realitatea.
Arăţi cât de superior eşti faţă de ei.
Nu, dar îmi place de ei. Îmi plac oamenii ăştia.
- Ba nu. - Ba da. Îi iubesc!
- Filmarea e faină. - Mersi.
O să-i spun lui Mike.
Ăsta e doar începutul.
Ştiu că pot să...
...fac ceva mai profund.
Dar Marj, pot să-ţi spun Marj?
Ce înseamnă de fapt să fii evreică?
Exact. Tzedakah. Caritate.
Şi noua aripă a "Beth Izraelului" e...
Păi anul trecut ai dat 500$.
Dar anul acesta 1000 nu ar fi doar un "mitzvah" dar te-ar adce la un nou nivel...
Da, desigur. Darul tău ţi-ar aduce de asemenea şi un "Chagall menorah"
şi două bilete la cina dansantă din primăvară...
Pentru că ăsta e adevărul: Izrael are nevoie de noi...
Dacă nu acum, atunci când?
Excelent...Vorbim săptămâna viitoare.
Şi ţie! Să ai grijă de tine!
Salut, Scooby!
- Cum a fost azi la şcoală? - Bine.
- Eşti pregătit pentru mâine? - Ce e mâine?
Testul, bostane.
Nu dau testul.
Dă-te la o parte.
- Mamă? - da, Mickey?
Azi m-am uitat peste cartea de pregătire pentru teste a lui Scooby
şi am dat unul dintre teste. Ghici ce rezultate am obţinut?
Ce?
550 la literatură, 520 la matematică.
Şi sunt abia în clasa a cincia!
Da?
Trebuie să vorbim.
Despre ce vrei să vorbim?
Nu face pe deşteptul cu mine. Ştii despre ce vorbesc.
O să dai testele alea.
Sau dai testele alea, sau colecţia ta
de cd-uri s-a dus. O să dai testele alea şi
o să te duci la colegiu. O să dai testele şi dacă va trebui să te leg de scaun...
...dar o să dai testele!
Bine.
M- am săturat de porcăria asta...
Deci eşti surprins că Scooby a dat testele până la urmă?
Nu prea. E cam moale.
Bine. Tu ce zici, Cheryl? tu ai fost surprinsă?
Nu ştiu. Ce contează?
Hei, cum de ai o maşină aşa de aiurea?
Asta e interesant, totuşi. O maşină faină.
Asta e ceva important pentru tine, Brady?
Da!
Interesant, Stanley.
Mersi.
De unde o ai?
E a lui tata. O ţine ascunsă sub nişte ghiduri TV în baie.
Ce deştept e taică-tău.
Ştiu.
E încărcată?
Nu, nu cred...
Scooby, nu fă asta! Ai grijă!
Nu sunt idiot, omule. Mă uit la televizor.
Ştiu. Îmi pare rău. Sunt doar...
...puţin stresat. Nu ştiu de ce.
Ar trebui să fii.
Ţine. Poţi să o păstrezi.
Scooby?
Da?
Îmi place de tine.
Da. Ştiu.
Adică...
Ştiu.
Toată lumea ştie.
Crezi că...
...crezi că ai putea să mă laşi să...?
Bine.
Dacă aşa vrei.
Stai o secundă.
- Vrei? - Nu, mersi.
Hei, Scooby! Ce se întâmplă?
Conan O'Brien?
Oau! Ce căutaţi aici?
Caut un invitat urgent pentru emisiunea mea. Ai vreo sugestie?
- Vin eu! - Da?
Bine! Să ne uităm la televizor să vedem cum am arăta.
Fain.
Bine ai venit la emisiune, Scooby.
- Mersi. - Ne pare bine că ai acceptat invitaţia.
Şi mersi că te-ai îmbrăcat ca atare. Ai nişte haine clasice, nu glumă.
Spune-ne. Ce planuri ai?
Ce aştepţi de la viitorul tău?
Păi, m-am gândit...
...că aş putea lucra pentru dumneavoastră.
Aha...spune-ne. Ce ai vrea să faci pentru mine? Ce idei ai?
Aş vrea să fiu partenerul dumneavoastră.
Şi mai târziu...
...să devin prezentator al unei emisiuni de talk-show.
Gazdă de talk-show, bine.
Acum opt secunde ziceai că vrei să devii partener, iar acum gazdă.
Într-un minut vei fi dictator latin.
Să vedem ce zice publicul despre prima idee.
Oameni buni, ce credeţi: ar putea Scooby să fie partenerul meu?
Scooby, toată lumea, partener de-al meu!
Ce vrei?
Vreau să vorbesc ceva cu tine.
Ce?
Sunt nişte zvonuri...
Ca de exemplu?
Ştii tu...
În legătură cu Stanley...
Şi nu vreau să mă înţelegi greşit...
Adică, eu nu am nimic împotrivă...
dar...ştii tu...
am o reputaţie bună la şcoală...
pe care nu vreau să mi-o stric.
Nici o problemă.
Eu sunt în regulă.
Mersi, Scoob.
Esposito, ce dracu' crezi că faci?
Parezi ca o muiere în echipa mea de fotbal!
Trebuie să îţi pui corpul la contribuţie şi să faci ceva!
- M-ai înţeles? - Da, să trăiţi!
Atunci treci la treabă!...Livingston!
Să o ţii tot aşa!
Astăzi veţi deveni o echipă de fotbal, băieţi! Puneţi mingea în mişcare!
Mişcaţi-vă! Vreau să văd cum dă cu mingea!
Cei din apărare, umpleţi golurile alea! Haideţi!
Verifică în partea stângă!
Numărul 17 cu tricou roşu!
Omoară-l!
Când voi ajunge la liceu...
...nu voi juca fotbal deloc.
O să mă concentrez doar pe învăţat.
Tu ce ai făcut la liceu?
Nu m-am dus la liceu.
Nu erau şcoli în El Salvador?
A trebuit să lucrăm.
Familia mea a fost săracă.
Cred că v-a fost greu atunci.
Încă şi acum sunt săracă.
Dar, Consuelo, chiar dacă eşti săracă...
...nu ai hobiuri, ţeluri sau aşa ceva?
Nu, Mickey.
Ce îţi place să faci când nu lucrezi?
Întotdeauna lucrez.
Dar când nu lucrezi. Ca de exemplu acum.
Ce îţi place să faci?
Acum tot lucrez.
Dar nu e lucru adevărat.
E doar lucru de dădacă.
Ştii tu...
...serviciul tău nu e aşa de rău, dacă te gândeşti puţin.
Ar trebui să zâmbeşti mai mult.
Când cerul e senin şi soarele e cald...
îţi aminteşti cât de frumoase sunt toate:
un bec...
...un semn de circulaţie...
...o foaie care se roteşte în vânt.
Dar când apare norul cel negru...
...îţi dai seama cât de fragil e cântarul vieţii.
Când l-au adus pe Brady la spital...
...nu răspundea la stimuli verbali.
Am făcut o scanare a creierului său care demonstrează
că are o tumoare hematoidă.
De când i s-a redus tumoarea e în comă.
Am cunoscut familia Livingstone în primele 24 de ore
după ce Brady a fost adus aici după tragicul accident al său
şi se purtau într-un mod absolut normal...
Nu noi avem nevoie de ajutor. Fiul meu are nevoie de ajutor.
Fiul meu e acolo! Nici măcar nu se poate hrăni singur. Nici nu ştiu dacă
va ajunge ca o legumă sau nu, pentru Dumnezeu!
Dar cum rămâne cu Scooby?
Cum îl afectează asta pe el?
Ce sens au toate acestea?
E mult mai bine.
Crezi? Nu crezi că e puţin cam putredă treaba?
Nu faci un spectacol pentru amuzament, Toby.
Povestea asta cu copilul din suburbii şi intrarea la colegiu...
...a intrat într-o fază mult mai provocatoare odată cu accidentul lui Brady.
Da, ştiu...Dar cu toate acestea ar trebui să fie ceva mai distractivă.
Adică fără filmarea asta, fără documentarea riguroasă...
...ar părea o exploatare.
Nu, nu. Nici o exploatare. E ceva serios.
Dar nu ţi se pare în acelaşi timp şi puţin haioasă?
Ai o tragedie a unei familii între mâinile tale. Îmi spui şi mie ce e aşa de distractiv?
Un copil în comă?
- Nimic, cred... - Adică, de ce faci documentarul ăsta
dacă nu poţi să te comporţi fain cu personajele tale?
Bine, ai dreptate.
Ştii, trebuie să vedem ce avem până acum...
Invită nişte oameni obişnuiţi de pe stradă...
...şi vezi ce cred oamenii despre asta.
Nu ştiu, Toby. Mai avem multe de făcut. Mai trebuie să filmezi o grămadă de cadre...
şi cred că e prea devreme să montăm ceva.
Bine, atunci putem chema intelectuali în toată măsura.
Încă nu suntem gata.
Oameni deştepţi care vor înţelege mai bine procesul...
- Nu suntem gata! - Trebuie să văd părerea unei audienţe!
Şi ce o să-ţi spună o audienţă?
Nu ştiu. Poate că o să le placă.
Consuelo! Am vărsat nişte suc de struguri pe jos!
Plângi?
Nu.
Ba da. Îmi dau seama.
Care e problema?
Vorbeşte în engleză.
Îmi pare rău, dar ştii că dacă nu vorbeşti engleză
nu te pot înţelege.
Isuse...
Cine e Isus?
Copilul meu.
Ai un copil?
Nepotul meu.
Doamne, nici nu ştiam că ai copii.
Dar de ce eşti supărat pe Isus?
A murit.
Cum s-a întâmplat?
A fost executat.
A fost condamnat la moarte
şi apoi a fost executat.
Cum l-au executat?
Cu gaz otrăvitor.
Poate că e mai bine aşa...
Adică, dacă era vinovat de ceva rău...
Oamenii care sunt răi ar trebui omorâţi.
Nu crezi?
Isus nu a fost rău.
Poate că a fost şi tu nu ştii.
Nu a fost.
Dar totuşi nu poţi fi sigură.
Sunt sigură.
Dar de fapt niciodată nu poţi să ştii.
Ştiu!
De ce era condamnat?
Pentru viol şi crimă.
Consuelo, ce e de fapt violul?
Atunci când iubeşti pe cineva...
...care nu te iubeşte.
Şi faci ceva în legătură cu asta.
Câteodată simt că părinţii mei nu mă iubesc.
Când vei fi mai mare o să
poţi face ceva în legătură cu asta.
Am vărsat nişte suc de portocale la etaj.
Crezi că ai putea să cureţi podeaua acum?
Tată?
Crezi că Brady se va face bine vreodată?
Unul dntr-un milion îşi revin.
Poate că el e acela dintr-un milion!
Mickey, pe de o parte este optimismul...
...şi imediat lângă el prostia...
Este o diferenţă între ele.
Nici eu nu cred că este vreo şansă.
Încercam să te fac să te simţi mai bine.
- Mersi. - Cu plăcere.
Tată?
Mă laşi să te hipnotizez acum?
Da. Gata. Haide. Hipnotizează-mă.
Bine. Stai aici. Mă întorc imediat.
O secundă!
Mă întorc imediat!
Te întorci înspre mine, te rog? Mersi.
În regulă.
Trebuie să te uiţi la obiectul ăsta lucios
şi să te concentrezi.
Relaxează-ţi picioarele.
Relaxează-ţi mâinile.
Relaxează-ţi umerii.
Acum fixează-ţi ochii pe obiectul lucios.
Pleoapele...
îţi devin din ce în ce mai grele.
Ţi se face somn.
Ţi se face şi mai tare somn.
Acum închideţi pleoapele
şi eşti adormit complet.
Acum eşti complet sub puterea mea.
Sunt singura voce pe care o poţi auzi.
...singura voce de care vei asculta.
Acum. Când te vei trezi
vei fi bine dispus.
Nu îţi vei mai face griji în legătură cu Brady.
Şi de acum înainte voi fi favoritul tău.
Dacă Brady moare...
...poţi să fii trist puţin...
...dar eu voi fi cea mai importantă persoană din viaţa ta.
Nu te vei purta urât cu mine niciodată...
...şi îmi vei da tot ce-mi voi dori.
De asemenea ar trebui să o concediezi pe Consuelo.
E leneşă.
Când voi pocni din degete...
...nu îţi vei aminti nimic...
...dar vei face tot ce îţi cer.
Unu.
Doi.
Trei.
Salut, Mickey. Vrei să mergem să luăm nişte îngheţată?
Bine!
Deci, da...
...m-am lăsat dus de val.
Adică am fost nevoit.
Părinţii mei...
...sunt încă stresaţi de chestia cu Brady.
Aşa că am scris compunerea naibii.
Am completat formularele, am fost la interviuri.
Cred că pot să mă las oricând.
Unde ai intrat?
La Princeton.
Dar cât ai obţinut la teste?
200 la literatură şi 710 la matematică.
Cam ciudat, ştiu, dar...
Dar cred că ei au fost de părere că
a fost ciudat într-un sens bun.
Am tras nişte sfori.
Trebuie. Câteodată trebuie, Toby.
Dar ce fel de pile aţi avut?
Am un verişor. Care donează mulţi bani colegiului.
- Totul depinde de ce pile ai. - Nu suntem fraieri, să ştii.
- Toată lumea face acelaşi lucru. - Are dreptate.
- La naiba, Toby. - E prea greu.
- Chestia asta nu mai vrea să se deschidă. - Lasă-m pe mine să încerc.
Butonul...s-a blocat.
Mă întrebam...Este aproape gata documentarul?
Ah, da, aproape l-am terminat.
- Pot să văd ce avem până acum? - Desigur...
...da...te voi anunţa imediat ce o să facem un montaj.
- Mersi, omule. - Bine.
Gin! Am câştigat! Să mai jucăm odată!
- Salut, Mickey! - Salut, tată!
- Vino aici să mă îmbrăţişezi! - Ai venit mai devreme acasă!
Da, ascultă. De ce nu te duci puţin sus să le ţii mamei şi lui Brady companie?
- Trebuie să vorbesc puţin cu Consuelo. - Bine, tată.
Doamna Livingstone şi cu mine am discutat despre asta...
şi am ajuns la concluzia că...
nu suntem mulţumiţi de prestanţa ta din ultimul timp...
...aşa că va trebui să te concediem.
N..nu înţeleg.
Am fost mulţumiţi de tine în trecut, dar acum cred că e timpul pentru o schimbare...
Ştiu că ai avut probleme acasă...
...şi poate că toate alea se reflectă şi în prestanţa ta...
Dar, domnule Livingstone...
...lucrez din greu pentru dumneavoastră şi familia dumneavoastră!
Înţeleg, dar îmi pare rău.
Îmi pare rău că a trebuit să se încheie aşa.
Documentarul lui Toby Oxman
Florsheim. Vă pot ajuta cu ceva?
Salut...Încerc să dau de Toby Oxman.
Îmi pare rău, azi e ziua lui liberă.
Bine.
Ahh...mersi.
Salut, Mike.
- Toby e aici? - Nu, nu e.
Ah. Ştii unde l-aş putea găsi?
Cred că e la testarea montajului.
Cred că Scooby e la fel ca şi alţi copii.
E doar puţin...ameţit.
Acum îşi va găsi menirea, calea sa se va lumina...
...şi cred că-şi va continua educaţia la un colegiu bun.
Şi tot restul lumii va fi fericit.
Domnule Livingstone...
...nu credeţi că Scooby se va confrunta cu...
...valori superficiale şi conformism sistematic?
Nu înţeleg de ce îţi vine aşa de greu să înţelegi toate astea.
Eu m-am distrat foarte fain la colegiu.
Am obţinut o slujbă faină, un salariu bun, o soţie bună,
...trei copii de treabă...şi în fiecare an donez bani pentru fondul şcolii.
De ce încerci să faci colegiul să pară ca o experienţă rea?
Ai amintiri proaste de acolo? Ce p[cat!
Treci peste asta!
Nu mai încerca să guste din amarul tău...
tot spunând că "Viaţa e rea, e oribilă".
Viaţa e grea pentru tine? Oau, ce păcat!
Păi, da, tata e cam bostan.
Trebuie să mă prefac că sunt de acord cu ideile lui.
Pentru că...
de fapt nu pricepe:
Ca şi cum aş putea fi în locul lui Oprah, dar după câte ştie el...
...dar el nici măcar nu a văzut o emisiune a ei.
Ce e cel mai important pentru tine?
Nu ştiu.
Vreau să fiu bun la ceva.
Nu trebuie să fie neapărat în domeniul televiziunii. Adică...
...poate să fie în cinematografie...
Orice.
Aş vrea să devin regizor.
Dar aş vrea să fiu...
...ştii tu...
...renumit.
Nu neapărat un superstar...
...dar renumit.
Să fiu recunoscut.
Să primesc emailuri de la admiratori. Chestii din astea...
Ah, Scooby, ştiu că ai vrea să fii gazdă la o emisiune de talk-show...
...ca şi Conan O'Brien...
...dar ştiai că până şi el a mers la colegiu?
- Da? - Da. A fost la Harward.
Mamă? Tată?
Pot să dorm cu voi? Mi-e frică.
- Desigur! - Desigur, dragă. Haide.
Bagă-te ca şi un gândac în copac.
Da, aşa, băiete.
Acum eşti în siguranţă faţă de monştri.
Ah, Doamne, Scooby!
Îmi pare rău.
- Îmi pare aşa de rău... - Să nu-ţi pară rău.
Filmul tău va fi renumit.