Ivan şi cu mine ne-am mutat aici acum câteva luni.
Lumea se prăbuşea...
şi eu vroiam s-o salvez şi să mă salvez şi pe mine.
Mă simţeam că Noe.
Pe puntea corăbiei mele...
vroiam să salvez o pereche din fiecare specie.
Mă rog...
N-am putut salva cuplul de care-mi păsa cel mai mult...
Ivan şi cu mine.
Pepa, dragă...
Nu vreau să te mai aud spunând "Nu sunt fericită".
Al tău, Ivan.
Viaţa e un nimic fără tine.
Te căsătoreşti cu mine ?
1.001 de nopţi n-ar fi de ajuns.
Nu pot trăi fără tine.
Te iubesc, te doresc, am nevoie de tine.
Noaptea aceea, în junglă, a fost ca-n rai.
Hai să ne căsătorim iar.
Eşti geisha vieţii mele. Sayonara.
Cu ţine lângă mine, nu mai am nevoie de succes.
Vreau să te accept aşa cum eşti.
Baby, unele lucruri sunt, făr îndoială, americane.
Sunt tot al tău.
- Te accept aşa cum eşti. - Grozav.
Câţi bărbaţi a trebuit să uiţi ?
Spune ceva frumos.
Minţi.
Spune-mi că m-ai aşteptat...
şi că ai muri, dacă nu mă întorc.
Spune că mă mai iubeşti, aşa cum te iubesc eu.
Mulţumesc.
Mulţumesc mult.
Apelează aceste 2 numere.
Mai întâi sun unul...
apoi pe celălalt.
Pepa.
Pepa, dulceaţo, ai dormit mai mult ?
Am început fără tine.
Ascultă... pune-mi toate lucrurile într-o valiză.
Mâine plec într-o excursie.
Vin eu să iau valiza şi-ţi spun "la revedere"...
şi te sun înainte.
Dacă vrei să nu mă vezi, lasă valiza jos, la scară.
Mulţumesc pentru înţelegere.
Nu o merit.
Te sun mai târziu, dragă.
Ivan ?
"EXA." Alo.
Ivan e acolo ?
Tocmai m-a sunat.
Scuze, tocmai a plecat.
Dar directorul e aici, supărat că nu eşti aici.
Da, uite-l.
Îmi pare rău, German.
N-am putut să dorm, aşa că am luat o pastilă.
Nu-i nimic, vino imediat.
Vin imediat.
Trebuie să merg să iau rezultatele la nişte, înainte să ajung.
Ok, dar grăbeşte-te.
Unii au noroc. Vă caut un taxi, imediat.
Cine a cerut un taxi ?
Cine a cerut un taxi, să vină la tejghea.
Nu fumaţi...
mâncaţi cât trebuie şi o să vă fie bine.
Mr. Salcedo, vă rog, ridicaţi telefonul.
Era şi timpul. Studio 7.
A mai sunat Ivan ?
Nu. Uită-l, iubito.
Mă căznesc.
Mai lasă-mi timp.
Şi taie microfonul.
Dă-mi hârtia aia ! Pe aia !
- Îmi pare rău, băieţi. - Ok, să mergem.
Arturo, o iei pe...
Eugenia de soţie...
şi promiţi să fii credincios, la bine şi la rău...
la boală sau la sănătate, până moartea vă va despărţi ?
Daah, cred că da.
Şi tu, Eugenia. Eugenia ?
Da, Tată ?
Îl iei pe Arturo de soţ ?
Sigur. Desigur că da.
Ceea ce D-zeu a unit, nimeni nu poate dezlega.
Putem să ne sărutăm, Tată ?
Copila mea, nu trebuie să te încrezi în nici un bărbat.
Nici chiar în soţul meu ?
Nu se ştie niciodată.
Bine. Vedem mai târziu.
Dă-i drumul.
- Începeţi repetiţia. - Mulţumesc.
Ia, bea.
Nu mi-e sete.
Te ajută să dormi.
Am încercat, deja, şi n-a mers.
Câţi bărbaţi a trebuit să uiţi ?
Câte femei îţi aminteşti tu.
Nu pleca.
Nu m-am mişcat.
Spune ceva frumos.
Ce să spun ?
Minte. Spune-mi că m-ai aşteptat ăntotdeauna.
Toţi anii ăştia te-am aşteptat.
Spune că ai muri dacă nu mă întorc.
Aş fi murit dacă nu te întorceai.
Spune că mă mai iubeşti, aşa cum te iubesc eu.
Încă te mai iubesc, aşa cum mă iubeşti.
Mulţumesc. Mulţumesc mult.
Pepa, eşti ok ?
Daah, sunt bine. Vin imediat.
Ai ceva tupeu.
Sună la numărul ăsta, te rog.
N-ai nici un drept, Pepa.
Doar formează numărul.
Te faci de râs.
Păi, încă puţin n-o să doară.
- Ai plâns ? - Da.
Poftim, vezi ? Ştiam eu, Pepa.
Sună ! N-o să le placă să le opreşti munca.
Da, imediat. Scuzaţi ! Spuneţi !
Cafeaua mea poate să aştepte.
Am avut destule breakfast-uri la vremea mea.
Numărul celeilalte femei.
N-o să înveţe. Nu ea.
Ar fi trebuit până acum. Nu ea.
Nici o şansă.
- Cine e ? - Pepa Marcos. Ivan e acolo ?
- Scuzaţi deranjul. - Nu te scuz.
Trebuie să vorbesc cu el. E urgent.
Cum îndrăzneşti să suni aici ?
Nu ţipa la mine. Tocmai am avut o dispută verbală.
Nu îmi pasă nici dacă ai muri !
Uite Ivan şi eu am terminat relaţia.
- Du-te drau ! - Du-te drau tu !
Doar spune-i să mă sune.
Pepa, iartă-mă nu ştiam că ai probleme.
Sărăcuţa.
Asta-i culmea !
Să nu încerci să o aperi !
- Mama. - Da ?
Ar trebui să vorbim.
Nu acum, îmi fac liniile ochilor şi tu mă faci să devin nervoasă.
Bine. Atunci mai târziu ?
Mai târziu. Mai târziu.
Ce e în neregulă ?
Curvă cu care se culca Ivan a avut tupeul să mă sune.
Ar trebui să fie mai discret şi să nu îi dea acest număr.
De ce nu am arunat asta ?
Pentru că tata nu te-a lăsat.
Dă-mi-le aş putea să le vând la magazin, ştii ?
Îmi place să le folosesc.
Aşa am impresia că nu a trecut timpul.
Păi, trebuie să te anunţ că a trecut.
Nu fi rea. Las-o să poarte ce vrea.
Haide alint-o. Niciodată nu îşi va reveni.
Lasă-mă să te ajut.
- Ţine asta. - Să vedem. Iată.
Îţi place ?
Arăţi grozav.
Eşti un mincinos extraordinar tata. De asta te iubesc.
Crezi că e prea întunecată culoarea ?
- Nu. - Nici eu.
- Bună ziua. Întrerup ceva ? - Nu. Ce mai faci ?
- Bine. - Cu casa cum este ?
- Vă place ? - E grozavă dar am venit să o vând.
Nu vă faceţi griji, vom scoate un preţ bun pe ea.
Bine. Pentr că aş vrea să închiriez un apartament.
Pot da un telefon ? Am fost plecată toată ziua.
Ce fel de apartament ?
Cu terasă, dar nu prea mare.
- A ta este numaraul şapte Montalban ? - Da. Şapte.
220 metri incluzând terasa.
Toată lumea a iubit modelul tău.
S-a vândut foarte bine.
Nenorocitul nu a sunat.
- Cat costă ? - 200 pesetas.
- Isabel e aici ? - E ocupată. Te pot ajuta eu ?
- Trebuie să vorbesc cu ea. - Un moment.
Bună.
Vrei să încerci o mască de fată ?
- Nu pot acum. - E gratis.
Oferă o demonstraţie.
Vreau somnifere.
Am rămas fără.
- Ai adus reţeta ? - Nu. O voi aduce mai târziu sau mâine.
Nu pot dormi fără ele.
- Bine. - Mersi.
- Nu e cine ştie ce în persoană. - E mai slabă decât la TV.
Pepa, iubito, eşti acolo ?
Dacă nu te pot găsi, încep să îmi fac griji.
Şi eu.
Nu am avfut norocul să te găsesc zilele astea, aşa că...
deci ?
Simt că mă eviţi.
Ce minciuni.
Voi mai încerca pana te voi găsi.
- Poate voi avea noroc. - Sigur.
Chiar vrea să vorbesc cu tine.
- Mi-e dor de tine. - Am notat.
Ai grijă de tine.
Ne mai vedem.
Nenorocitule.
Pepe sunt Juan de la agenţie.
Mâine voi trimite o pereche să vadă apartamentul.
Încearcă să fii acolo dimineaţa. Mulţumesc.
M-am săturat să fiu bună.
Nu ar trebui să fumez.
În sfârşit scap de nimicurile astea de cadouri !
Şi de floarea asta proastă !
Cine s-ar fi gândit să dăruiască o rata ca dar ?
Numai tu.
Dar acum scap de toate. Şi de tine !
"A intervenit ceva, ce ne afectează pe amândoi.
Trebuie să vorbesc cu tine înainte să pleci."
Urmăreşte taxiul ăla !
Credeam că asta se întâmplă numai în filme.
Bine aţi venit în MAMBO TAXI
MAGAZINE DE ÎNCHIRIAT
Serviţi-vă cu ce doriţi. E din partea casei.
Mulţumesc mult. Doar urmăriţi taxiul ăla.
Nu vă faceţi griji. E sub control.
Vă deranjează Mambo ?
Am orice. Heavy metal, rock, soul...
cumbias, even sevillanas.
Salsa, techno-pop...
orice doriţi.
- Chiar vă place Mambo ? - Iubesc Mambo-ul.
Da, Mambo...
merge foarte bine cu acest decor.
Sunteţi actriţă de la Tv.
Jucaţi rolul mamei ucigaşului.
Îmi puteţi da un autograf ?
E pentru iubita mea. Dacă îl puteţi face mai personal ?
- Cum se numeşte ? - Azucena.
Vă mulţumim că fumaţi
- Cred că s-a oprit. - Care este adresa ?
Treizeci şi opt Almagro, doar că nu ştiu etajul.
Ne-a salutat.
Ştie că suntem aici.
Cui îi pasă ?
Şi acum încotro ?
Montalban, şi mulţumesc.
Doamnelor, aici avem ceva care să vă asigure somnul.
Sper să vă facă mult mai bine decât mi-a făcut mie.
Aici este mâncarea, şi asta este pentru a dormi.
Puteţi sta cât vreţi.
Hai săriţi aici !
Nu vor să sară. Nu le palce.
Bien am întorc la aşteptarea mea.
Numărul 38 Almagro.
Numărul 38... Almagro. Să vedem.
Almagro... Almagro... Almagro.
31, 32, 33, 34, 35, 38.
410-0430.
Desigur !
Desigur. Este aceasi care m-a insultat dimineaţa.
Bună.
Sunt mama faimosului asasin.
Când fiul meu vien acasă după una din crimele lui
îmi aduce hainele care sunt un dezastru.
Unde sunt hainele pe care le purta fiul tău aseară...
în timpul crimei ?
Chiar aici. Priviţi ce frumuseţe !
- Nici urmă de sânge. - Sau murdărie.
Incredibil. Pare minciună.
Ecce Homo. Este incredibil.
Un grup aramat a fost capturat aici în Madrid azi...
conform surselor poliţiei.
Un localnic din Madrid
acţiona pe cont propriu
fără vreo legătură cu grupul său comunitatea.
Aceleaşi surse ale poliţiei...
au promis mai mulote informaţii...
în câteva ore...
după ce interogatoriul se va termina
Ah, cartea mea !
Ivan, trebuie să vorbesc cu tine. E urgent urgent.
Lasă-mi un mesaj şi spune-mi unde şi când.
Acum ies să te caut. Pa.
Sunt eu, Candelă. Trebuie să te văd.
Ies în momentul ăsta. Sună-mă mai târziu.
- Am probleme. - Şi eu. La revedere.
Pepa ! Pentru Dumnezeu. Am nevoie de tine.
- Pepa, sunt eu. - Femeia aia !
Pepa, răspunde.
Am probleme mari.
"De la tatăl tău, care nu te merită. Ivan."
- Ce faci ? - Dau un telefon.
Atunci fă-o !
- E prea mult. - Îmi pare rău, Marisa.
- Şi curva de la fereastră ! - Ce curvă ? Unde ?
Şi tu, nu trebuia să dai un telefon ? De ce nu suni ?
Să mergem.
Am luat tot. Hai.
Ce ne afectează pe amândoi.
Trebuie să vorbesc cu tine înainte să pleci."
Aruncă aia la gunoi !
Doamne sper că a sunat.
Pepa, este 5.:00 dimineaţa.
Sunt în faţa casei tale, şi tu nu eşti încă acasă.
Nu ştiu ce să mai fac !
Nu îţi pot explica prin telefon.
Ce stresanta este !
Îţi spun un lucru...
Nu te înţeleg, dacă tu ai fi avut o problemă...
Te vei simţi vinovată pentru asta !
- Eşti tu. - Ţi-am lăsat mii de mesaje.
Da ştiu... ce insistenta eşti !
Dacă îmi spui asta plec.
Intră.
Am fost plecată toată noaptea.
Şi eu.
Hai să bem o cafea.
- Pleci undeva ? - Nu. Ivan mă părăseşte.
- Te descurci grozav. - Viaţa mea e un dezastru.
A mea e la fel.
- Prebleme la locul de muncă ? - Nu. Nu ţi-am putut spuen prin telefon.
Telefonul ! Tocmai l-am spart !
La naiba ! Trebuie să sun la compania de telefoane.
Pot sta aici ?
Am probleme mari, Pepa !
Fierbe cafeau, apoi vom vorbi. Eşti o pacoste azi !
Ce ?
Nu am numi "o pacoste" ! Mă simt foarte vulnerabilă.
Doamne.
Arată ca şi cum ar fi fost teroriştii aici.
Ah, telefonul...
Nu e normal.
Doamne, poliţia. Sunt moartă
Bună.
Deschide. Ştim că eşti acolo.
- Ce vreţi ? - Să vedem apartamentul.
- Care ? - Acesta.
- De ce ? - Ca să îl cumpărăm.
Agenţia Urvis ne-a trimis.
În cazul ăsta...
Intraţi. Eu nu locuiesc aici, proprietara se va întoarce în câteva minute.
- Carlos. - Da, iubito ?
Nu îmi place. E prea înalt.
Iubito... este...
- Şi mai e şi scump. - Foarte scump.
Dar e o locaţie grozavă.
Vreau o casă adevărată, şi asta sigur nu este.
Puştoaica are dreptate.
Nu îmi spune puştoaica.
Carlos.
Da, iubirea mea ?
Şi asta o găseşti tot grozavă ?
Hristoase.
Pepa asta chiar e ceva.
Haide. Să mergem !
Lasă asta ! Sunteţi poliţist nu ?
Carlos al meu poliţist ? Foarte amuzant !
Nu sunt ploitist.
Nu este tatăl tău ?
Suntei foaret drăguţi, dar lucrurile care nu vă aparţin nu se ating.
Taci ! De ce e asta aici ?
Nu ştiu.
- O cunoaşteţi ? - E Pepa.
O ştiţi pe Pepa ?
Nu personal, nu.
Păi, aici sunt.
Ştiţi cine sunt ?
Ai văzut patul ?
Aşa cred. Dumneavoastră ştiţi cine sunt ?
Te ştiu de aseară. Dar nu mai îmi spune dumneavoastră. Nu ţi-aş fi putut fi mama !
Ivan te-a trimis pentru bagajul lui ?
- Nu. Noi căutăm să vedem apartamentul. - Ce coincidenţă.
Mă bucur să te cunosc oricum.
- Ea e Marisa. - Cine ?
Ah, bună. Încântată.
Sunt logodnica lui. Ne vom căsători.
Foarte drăguţ. Sunt fostă iubită a tatălui lui.
Pepa, ascultă...
Ea e Candelă.
O plăcere să te cunosc.
Carlos, te rog.
Scuzaţi dezordinea. Vita mea a fost dată peste cap în ultimele zile.
Ştii să repari telefoanul ?
Pot încerca.
Vino cu mine.
Acesta nu funcţionează...
şi aştept un telefon de la tatăl tău.
Candelă, fă nişte cafea.
Nu mulţumesc. Trebuie să plecăm.
Da. Bună idee.
Nu fi prost crescută. Asta e casa mea.
Trebuie să vorbim.
Nu poate fi atât de urgent urgent !
- Aveţi o trusă de scule ? - Da în bucătărie.
Mă duc să le aduc.
Tu crezi că e momentul de reparaţii acum ?
Nu o recunoşti ?
Era la cabina telefonică noaptea trecută.
Nu am reţinut-o.
Dacă nu mă vrei aici spune aşa.
Dar cine a zis aşa ceva ?
Tocmai am descoperit că fostul meu iubit are un fiu.
Şi este aici.
E normal să mă ocup mai întâi de el, nu ?
Dar am o mare problemă.
Bine. Vom vorbi.
Anunţă-mă când plecăm.
Nu va dura mult.
Aici este.
Unde este Ivan ?
Nu ştiu.
De ce nu sună ? Trebuie să vorbesc cu el.
Nu îl văd prea des.
Nu minţi şi tu. va face o călătorie cu mama ta.
Mama crede că va pleca cu tine.
Atunci pleacă cu alta.
Desigur. Aşa se explică de ce nu a petrecut noapte la studio !
- De unde ştii ? - Mi-am petrecut noaptea intre studio şi casa ta.
Probabil crezi că sunt nebună.
Nu. Eşti doar nervoasă din cazua lipsei somnului.
Ivan nu ţi-a spus niciodată că are un fiu ?
Niciodată. Nu am avut idee de asta.
Ivan nu îmi spunea niciodată nimic.
Tot timpul am aflat totul din întâmplare.
Că aseară, s-a desfăcut servietă când am văzut poza ta şi dedicaţia
"De la tatăl tău, care nu te merită. Ivan."
Aşa am aflat.
El niciodată nu spune nimic niciodată nu recunoste nimic...
niciodată nu critică.
Crezi că nu ştiam că mă înşeală ?
Sigur. Dar nu aveam ce face.
Am încercat să vorbesc cu el civilizat, dar nu a mers.
L-a implorat să nu mintă despre lucrurile cu adevărat importante...
şi să îmi spună dacă a încetat să mă iubească.
Săptămâna trecută am reuşit să îl conving să recunoască că nu mă iubeşte.
Nu ştii cât de greu a fost.
Îţi mulţumesc că mă asculţi, deşi tatăl tău nu o poate face.
Asteptanad telefonul lui. Eram gata să mă spânzur...
cu cablul telefonului.
- Aşa că am spart telefonul. - Ai făcut bine.
Cred că amica ta se va arunca !
Prietena ta sare !
A sărit !
Ajutor !
Carlos, fii atent !
Nu mă lăsa, Pepa !
Doamne. Nu o pot face.
Haide ! Trage !
Puteai să te omori !
Asta era şi ideea !
Sunt disperată.
Aşa sunt şi eu şi nu mă arunc pe balcon.
Tinerii nu ştiu cum să înfrunte lucrurile acestea.
Credeţi că viaţa e o plăcere.
Ei bine, nu este.
Trebuie să suferi mult.
Pepa, te rog. Nu e momentul potrivit.
Da. Îmi cer scuze.
Este din cauză că m-ai speriat.
- Ivan - Da ?
Vreau să spun Carlos. Adu-mi calmantele din bucătărie.
Am probleme mari.
Observ.
Carlos, mă iubeşti ?
Te rog. Nu acum.
Bine. Ce este în neregulă ?
Acum trei luni. Am petrecut un weekend cu un tip.
Nu îi ştiam numele sau altceva dar după ce a plecat...
Nu mi l-am mai putut scoate din minte.
Ce s-a întâmplat în weekend-ul ăla ?
Nimic special. Am făcut sex tot timpul.
Doar gândindu-mă la el mi se face pielea de găină.
A fost ca o revelaţie.
Ca şi când aş fi făcut dragoste pentru prima oară.
Cât mi-a plăcut !
Sexul înseamnă mult la vârsta ta.
Pentru că viaţa lui e mereu în probleme
e mult mai intens decât alţi tipi.
Ştiam, că se va întoarce şi am fost de acord cu orice.
S-a întors ?
Acum două săptămâni... cu încă doi tipi.
- I-ai lăsat pe toţi să stea la tine ? - Erau cu el.
- Au profitat de avantajul ăsta. - Aşteaptă. Aşteaptă...
Am observat ceva ciudat la ei...
şi atunci el mi-a recunoscut că sunt terorişti.
Am leşinat. Chiar am leşinat.
Ştiam că poate fi periculos dar nu m-am mai gândit la asta.
Ce se putea întâmpla mai rău...
au plănuit să atace pe cineva.
Şi atunci i-am spus...
"Trebuia să îmi fi spus despre asta."
Şi atunci am realizat că totul fusese minciună.
Că nu mă iubea şi a doar se folosea de mine.
Gazpacho.
Nu ai sunat poliţia ?
Delicios.
Cum aş fi putut ? Eram ostatec în propria mea casă.
- Au fost arestaţi ieri ? - Fă.
- Cei de la televizor ? - Le-am aruncat toate lucrurile...
dar dacă mărturisesc unde au stat...
Dacă vor fi torturaţi e posibil să spună.
Probabil nu vor spune.
Dar dacă o vor face, poliţia mă va căuta pentru complicitate...
şi pentru că nu i-am anunţat.
Nu îţi face probleme, în casa mea, Colaborez cu cine vreau.
Nu ştiam unde să mă duc.
Nu ştiam ce să fac.
E îndeajuns de rău încât să ajung inhisa.
Trebuie să cauţi un avocat înainte să te caute poliţia.
Voi avea grijă de asta. Acum poţi pleca.
- Du-te la Paulina Morales. - Feministă ?
O feministă ?
Ca femeie, o va lua ca pe un interes personal.
Mă duc să mă schimb. Apoi dă-mi adresa ei.
Unde sunt bărbaţii ca acesta ?
Chiar nu înţeleg.
Nu aş suporta să fiu cu un bărbat chiar acum în situaţia dată.
E tot ce am nevoie !
Ajută-mă !
- Ce s-a întâmplat ? - Nimic. A adormit.
Aşa deodată ?
Lucrurile ciudate se întâmplă brusc.
Ar trebui să ştii, Candelă.
E adevărat.
Dar acum un minut...
Acum un minut vroia să se ducă acasă.
Dar deoarece tu ai ignorat-o
s-a deprimat şi a băut nişte gazpacho (suc de roşii).
Asta a făcut-o să adoarmă ?
Da. Era amestecat cu somnifere.
Scuze.
Putem suna un doctor.
- Ce fel de somnifere ? - Morfină.
- Câte ? - 25 sau 30.
Va avea parte de un somn bun.
De ce ai făcut asta ? Şi tu încerci să te sinucizi ?
Era pentru tatăl tău. Adoră sucul de roşii.
Nu e o scuză...
dar după ce am aşteptat ore întregi mi-am pierdut controlul.
Asta mi s-a întâmplat.
I se putea întâmpla oricui.
Nu mă intelge greşit.
Nu vroiam să îl omor doar să îl fac să stea.
Am vrut să îl arnc dar...
Înţeleg perfect.
Mulţumesc. Adresa avocatului ?
31 Castellana.
Te deranjează dacă rămâi aici ?
Casa e plină de femei.
- Voi sta cât doreşti. - Mulţumesc. Şi repari şi telefonul ?
- Eşti bine ? - Un pic ameţită, dar...
Nu o lasa lângă geam. Ne vedem mai târziu.
Uită.
Bună, Ana.
Uite ce pică din cer.
E al meu. Mulţumesc.
Pare ciudat... doar unul.
Fii mai atentă !
Ana se certa cu iubitul ei...
şi ere cât pe ce să o loveşti în cap.
- Tu din nou ! - Sper că nu vă deranjează !
31 Castellana.
Mă bucur mult să vă revăd.
Prietena mea a fost încântată de autograf.
Când îi voi spune că ne-am văzut iar Va crede că...
Aveţi cumva dropsuri pentru ochi ?
Nu. Îmi pare rău.
Dacă vreţi putem trece pe la farmacie.
Nu. Staţi liniştit.
De ce nu m-am gândit înainte ?
Ce cap prost am !
Funcţionează.
Nu te mai gândi la ei.
Dar se gândeau să ia zborul de la 10 P.M. Spre Stockholm...
Dar ăsta poate afecta muţi oameni
Ar trebui să anunţăm poliţia de asta.
Atunci poliţiştii mă vor prinde şi pe mine !
Voi vorbi repede astfel încât Să nu poate recepta telefonul.
Da cum vorbeşti şi aşa de uşor.
Poliţia. Alo.
Zborul din seara asta
spre Stockholm...
va fi ataacat de terorişti.
Mersi.
Am ajuns.
Nu spune nimănui că am plâns.
Va fi secretul nostru.
Bine.
- Aici ? - Unde scrie "semnaţi".
O pot vedea pe Paulina Morales ?
E ocupată. E târziu. Nu mai vede pe nimeni După-amiaza asta.
E urgent. Nu o voi reţine mult.
Haide... Poţi aranja asta.
- Bine. Să mergem. - Mulţumesc.
Ne vedem mai târziu.
Aşteaptă aici un moment.
Da, vin acum.
Pot da un telefon ?
Ok.
Paulina e acolo ?
Ivan ?
O iau razna.
"Stockholm."
Poţi intra.
- Dar cum îndrăzneşti ? - Mi s-a spus că pot intra.
Mă grebesc.
Nuu vă îngrijoraţi. Nu va dura mult.
Pot lua loc ?
Sigur.
Care este problema ?
O prietenă de-a mea are probleme.
O "prietenă".
S-a îndrăgostit de un terorist şi s-a implicat cu el.
Aş vrea să fumez. Se poate ?
Pantoful e al ei.
Oricum, a cunoscut încă doi terorişti.
În total trei.
Şi aceştia s-au mutat la ea.
Acum au fost arestaţi...
şi ea este foarte speriată că poate fi considerată complice.
Are nevoie de avocat.
De ce ai venit la mine ?
- Eşti o feministă. - Şi ?
Este un caz atât de clar de abuzare A femeii.
Eu plec într-o călătorie. Îţi recomand un coleg.
În orice caz nu cred că e mult de făcut.
Trebuie să se predea şi să meargă la închisoare.
Şi să lase jurul să decidă mai departe.
- Nu înţeleg. Prietena ta a comis o infracţiune.
Singura ei vină a fost aceea de a se îndrăgosti şi de a-i fi frică.
Şi eu aş fi făcut la fel.
Sunt sigură.
Nu cred !
Şi pentru cine plângeai ? Pentru prietena ta ?
Nu. Nu o făceam pentru ea.
Vezi ?
Nu sunteţi tot o victimă ?
Ba da.Şi eu am fost înşelată !
Dee un terorist ?
Aş putea spune şi aşa.
Dar nu e străin. E de aici din Madrid.
Păi... regret dar aici nu se fac consultaţii sentimentale
Şi tu sigur nu eşti avocată ! Eşti o jigodie !
Pleacă sau chem poliţia !
Aţi rezolvat problema ?
Da. Plec mult mai liniştită.
Mă bucur.
Ce cauzta valiza asta aici ?
A adus-o un copil şi a spus Că este pentru Dl. Ivan.
Dacă o vrea lasă-l să urce Să îi văd faţa !
Bine.Ai nevoie de ajutor ?
Nu. Mă descurc.
Pepa, sunt aici cu tine în Madrid. Şi nu am nevoei de nimic mai mult.
Şi eu sunt cu tine şi sunt fericită Să văd că ai scris aceast lucru. Pepa.
A sunat ?
Da. Am răspuns.
Bine. Dă-mi astea1
- Nu ar fi trebuit să citesc cărţile poştale. - Nu contează. Ce vroia ?
Îi era ruşine să te vadă...
văzând că ştii cine sunt.
Ce sensibil !
Nici eu nu vreau să îl văd...
dar îţi jur că dacă vrea această valiză blestemată
va trebui să urce să o ia !
- Ce fac fetele ? - Bine.
Şi Candelă ?
E în camera ta.
S-a întâmplat ceva ?
Nu, nu. Te-ai văzut cu avocată ?
Da. Îţi voi povesti mai târziu.
Te deranjează că îţi port rochia ?
O poţi păstra. Îţi vine bine.
Ai grijă să nu îl pierzi iar. Nu am pantofi care să îţi vină.
- Te-ai văzut cu avocată ? - Da.
Pregăteşte-te. Vom face o călătorie.
Fugind de lege că fugarii ? Nu exagera !
E mult mai bine să ne luăm o Vacanţă departe de Madrid.
Eu sigur am nevoie de una.
Eu ştiam că mă vor închide...
şi pe âne la fel pentru că m-ai acoperit.
Nu se va întâmpla nimic.
Ne vom întoarce într-o săptămână.
Te vei duce la poliţie cu avocată Şi vei spune totul...
cu excepţia nopţilor de amor...
Sigut ? Nu mă minţi ! Ştii că sunt naivă.
Avocată a spus să nu îţi faci griji
şi să ţii legătura cu ea
Provoc prea multe probleme...
ca şi când tu nu ai avea destule şi fără mine.
Hai să hrănim animalele acum.
Apoi să ne apucăm să facem bagajele.
"Dr. J. Pardo.
Rezultatele analizelor pentru Pepa Marcos. "
Dumnezeule !
- Şi cu ele ce facem ? - Nu ştiu.
Fiul tău vitreg s-a învârtit toată ziua pe aici.
E normal. Dar nu va găsi cine ştie ce !
Relaxează-te. Lasă-mă pe mine să fac asta !
De ce ?
- Te simţi bine ? - Sigur.
Voi doi curăţaţi cuşcă în timp ce eu ud.
Sărăcuţele. Îmi vor duce dorul.
Eşti tristă.
Ca şi mine.
Dar te voi lua cu mien când voi pleca de aici.
Nu te voi lăsa singură.
Nu se face.
Asta nu se trezeşte. Să vedem
Oricum ? Cui îi pasă ? Păcat pentru ea.
Săracii iepursi !
Uite. A rămas goală.
Pepa are prea multe pe cap.
Ai avut vreodată iepuri ? Nu.
Eu am avut în fosta casa.
Ştiu multe despre ei.
Uite ce drăguţi sunt.
Corlos, vreau să mă ierţi pentru comportamentul de mai devreme.
- Câteodată sunt atât de proastă. - Uită.
Dar şi tu eşti un pic tulburat.
Nu ai fost în apele tale.
Bărbaţii mereu vor să profite de mine.
Şi tot timpul realizez târziu.
Uite cum m-au tratat shiites.
Sigur nu mwritam asta.
Sunt Lucia. Trebuie să te văd.
Nu pot. Plec acum într-o călătorie.
Trebuie să vorbim.
Despre ceva ce ne priveşte pe amândouă.
Dacă te referi la Ivan nu mă mai interesează.
Atunci de ce pleci cu el ?
Doamnă sunteţi nebună !
Între Ivan şi mine nu există nimic În afara durerii.
Vin oricum. Ştiu unde locuieşti.
Nici să nu vă gândiţi.De două zile încoace toată lumea mi-a răspuns cu nu.
Acum e rândul meu să spun "nu".
Trebuie să îl văd pe Ivan înainte să plece.
Caută-l în altă parte şi lasă-mă în pace pe mine.
- Asta era mama ? - Da.
Nu fi aşa dură cu ea.
Nu ştii cum îmi vorbeşte...
Este foarte bolnavă cu capul.
Păi vrea să vină aici.
- Nu ar trebui să te găsească aici. - Şi eu ?
Fierbe cafeaua. Poate o trezim pe Marisa. Şi tu vino cu mine. Trebuie să vorbim.
Cu avocata nu am făcut nimic. Ne-am certat.
Nu o va apăra ?
Mai degrabă ar persecuta-o ? Tu zici că o cunoşti !
E avocata mamei.
Atunci nu mă surprinde că mama ta e bolnavă.
Ivan şi mama s-au despărţit înainte ca eu să mă nasc.
După naşterea mea, mama a fost internată...
eu am crescut cu bunicii mei
şi ea într-un ospiciu de nebuni.
Lui Ivan nu i-au permis nici să mă vadă.
Acum te poţi uita.
Mama a ieşit de acolo acum un an.
Şi cum a ieşit de acolo a vrut să se întoarcă la Ivan, ca şi când nu se întâmplase nimic.
Dar el era cu tine.
Poţi să mă ajuţi cu fermoarul ?
Atunci l-a acuzat
pentru toţi anii în care a fost internată.
Paulina era avocata ei.
Mama ta nu se joacă.
Paulina a încercat să îl acuze pe Ivan dar nu a reuşit.
Ce poveste de nebuni.
Mama am urăşte.
Pentru ea reprezint toţi anii fără Ivan.
Eu te iubesc.
Eşti singurul lucru bun făcut de Ivan.
- Ah.. erai aici. - Nu am îndrăznit s ava întrerup.
- De ce te-ai îmbrăcat aşa ? - Voi ieşi.
Nu îi spune despre avocată.
- Ce ? - Nimic, vezi dacă o poţi trezi pe Marisa.
- Şi dacă nu se trezeşte ? - De tine depinde.
- Oricum noi plecăm din oraş. - Ce ?
- Într-o vacanţă. - Unde ?
- E secret. - Suntem fugare.
E mai bine să nu ştii.
- Dar el ştie tot. - Haide.
Şi dacă sună Ivan ?
Spune-i că nu mai aştept nimic de la el.
Că tot ce m-ai rămas este valiza asta
şi acum voi scăpa de ea.
Nu. Nu spuen nimic...
Nu răspunde la telefon...
sau la uşă.
Bine.
Mă întorc imediat.
Îmi pare rău de ce a păţit mama ta.
Ce mânie ai de a săruta pe toată lumea !
Hai să îi dăm nişte cafea.
Ce e în neregulă ?
Nimic. Se distrează.
Nu am văzut-o niciodată în halul ăsta.
Nu o trezi. Se distrează de minune.
Vezi faţa ei ?
Are un orgasm.
Faţa ei !
Uită-te la buzele ei !
Bună am venit după bagajele mele. Pepa mi-a spus că sunt aici.
Ciudat. Un puşti le-a adus mai devreme
Dar când Pepa le-a văzut le-a aruncat.
- Deci unde e valiza ? - A luat-o şi a spus:
"Dacă îşi vrea bagajele... să urce să şi le ia...
şi să îi văd faţa" !
Asta a spus.
E sus acum.
Mă grăbesc.
Probabil s-a calmat acum
dar nu se ştie niciodată.
Mă voi întoarce mâine. Să nu îi spuneţi că am fost aici.
Îmi pare rău domnule dar sunu Martora a lui Iehova Şi religia ema îmi interzice să mint.
Doar adevărul şi nimic altceva.
Dar dacă nu întreabă...
Dacă va întreba va trebui să îi spun Adevărul goluţ.
La revedere.
Mi-ar place să mint !
Dar asta e un lucru rău în religia mea...
aşa că nu se poate.
Iubesc sunetul trompetelor în Ziua Judecăţii.
Ivan trebuie să vorbesc cu tine urgent.
Lasă un mesaj şi spune-mi unde şi când.
Pepa nu pot să îmi iau valiza.
Mi-ar fi plăcut să vorbesc cu tine
dar văd că mă eviţi.
Voi reveni în câteva zile
când vei fi mai calmă.
Aş vrea să ştii că anii noştrii împreună
au fost cei mai frumoşi anii ai vieţii mele.
Nu plec într-o călătorie.Şi maia leş cu nici o femeie
Adio iubirea mea.
Îţi doresc tot binele din lume.
Sunt nefericită
Pentru că ştiu că nu mă mai iubeşti
de ce să mai insist ?
Du-te iubirea mea fii fericit
căci niciodată nu voi uita iubirea ce mi-ai dăruit
Sunt nefericită
Uita-e la el !
E nebună !
Îi voi arăta eu !
Pepa o să mi-o plăteşti !
Nu pelc cu nici o femeie.
Adio iubirea mea.. îţi doresc tot binele
Mincinosule !
Poate e adevărul.
Mă poate înşela cu orice... dar nu cu vocea.
Îi cunosc toate intonaţiile. Am lucrat destul timp împreună.
Nenorocitul de telefon !
Ce faci ?
Curva asta nenorocită !
Cum ai suportat-o ?
Hai să îţi iei bagajele.
- Ai făcut-o din nou. - Nu te mai obosi să îl repari.
Calmează-te ! Uită-te la locul ăsta !
- Poliţia ! - Ia-o uşor. Haide.
E Ivan. Ştiam că e un laş.
E mama ta.
- Hai să nu jucăm cu asta. - Nu ştiu !
- Ar trebui să îi deschid ? - Da.
- Citeşte instrucţiunile ! - "Strategia este"...
.
Dra ce faci tu aici ? Trădătorule !
- Păi... - Carlos, cine e ?
Nu ştiu.
E poliţia.
Ce vor ?
Nu vă deranjaţi pentru noi. Am înţeles.
- Hai. - Corect.
Ţine-ţi gura.
Bună seara.
Ea a venit cu dumneavoastră ?
Nu. Am întâlnit-o în lift.
- Ce se întâmplă ? - Nimic.
- Comentam despre modelul rochiei domnişoarei. - Este groaznic. Groaznic.
- E doar o rochie. - Dar e o rochie groaznică.
Poate îi place.
Încetează să te mai comporţi ca un copil În faţa poliţiei !
"Te vreau, am nevoie de tine, te doresc"
"Al tău Ivan"
Pot întreba de ce te afli aici ?
Un telefon a fost dat de pe telefonul d-voastra
în legătură cu nişte terorişti.
Poftim ?
Cineva a sunat în legătură Cu teroriştii shiites.
Vezi ! Ţi-am spus eu !
Copii ăştia !
Probabil e o greşeală. Telefonul Meu a fost scot toată ziua.
Acum se apucă să îl repare.
Am sunat-o acum 20 de minute.
Ignoraţi-o e un pic nebună.
- De ce sunt acuzata ? - De nimic.
Vroiam doar să vă informăm despre telefon.
Cine a spart telefonul ?
Eu. Azi dimineaţă.
Deci nimeni nu a sunat de aici.
Ce talent are Pepa !
De ce ?
Am aşteptat un telefon. Nu a sunat Şi am devenit nervoasă.
Cine ? Ivan ? Unde este ?
Taci. Eu pun întrebările. Bine... noi.
Continuă. Întreab-o cine e Ivan asta !
- Cine Ivan ? - Cauza acestei mizerii ce o vedeţi
şi a aceleaia ce partenerul d-voastra urmează să o vadă
O va găsi pe Marisa.
În ordine. Să vă explic.
O secundă să mă asesz..
Dacă trebuie să îmi deschid Inima prefer măcar să stau comod.
Am avut o zi grea.
Vă simţiţi confortabil ?
M-aş simţi mult mai confortabial singură cu prietenii mei
jucând Strategie.
Nu poţi avea intotdeauana totul.
Suntem de acord.
Cine este acest Ivan ?
A fost iubitul meu. Ininte de asta A fost soţul ei.
E tatăl fiului meu.
EL ? Ce cauta aici ?
A venit să cumpere acest apartament.
Nu ştiam.
Am impresia că mă minţiţi.
D-voastra credeţi că îmi deschid sufletul oricui îi deschid uşa ?
Vă înşelaţi. E umilitor.
La naiba mama !
- Candelă, adu-mi ceva de băut. - Ce vrei ?
- Acolo se afla gazpacho. - Exact ! Gazpacho !
Să mergem.
- Unde plecaţi ? - După sucul de roşii. Vreţi ?
Suntem în timpul datoriei Dar nu putem fi nesimţiţi să refuzăm
Gazpacho pentru toată lumea.
Doarme ?
Ca un prunc. E logodnica lui Carlos.
Era obosită şi a aţipit un pic. Vreţi să o trezesc ?
Nu.
De ce nu luaţi loc ? Mă cam doare gâtul să mă întorc.
Nu avem nimic împotriva d-voastra.
Mulţumesc mult.
Fără să fim nepoliticoşi
trebuie să recunoaşteţi că e un pic ciudat.
Un dormitor ars...
un telefon şi o fereastră spartă
Corect. E ciudat.
Ok. Începeţi cu începutul.
Şi faceţi-o clar, deschis Şi corect.
Nu ştiu dacă voi reuşi.
E greu să fii coresct şi deschis cu aşa ceva.
Cuvinte !
- Doar faptele. - Ok.
Am locuit aici cu Ivan.
Ne iubeam. Sau cel puţin eu îl iubeam.
După luni în care am încercat să ne menţinem iubirea vie...
Ne-am despărţit acum o săptămână.
Ieri m-a sunat să îmi spună să îi fac bagajul Cu ce i-a mai rămas aici.
Pentru că pleacă într-o vacanţa cu alta.
- El a spus asta ? - El nu călătoreşte niciodată singur.
Reţine astea două sunt pentru poliţie O extra doza.
Ai grijă.
Şi acestea două.
Carlos, Dumnezeule !
În faţa mamei tale, a poliţiei şi a logdnicei tale...
nu îţi este teamă ?
Continuaţi vă rog.
Aşa că i-am făcut bagajul şi am plecat la muncă
Când m-am întors Casa arată aşa.
Cu excepţia telefonului Pe care recunosc că l-am rupt eu.
Valiza dispăruse
şi patul era ars.
Durează prea mult cu băuturile. Du-te şi verifică.
Probabil se sărută.
- Şi Marisa ? - M-ai bine s-ar trezi.
E la fel ca tatăl lui.
- Cine o fi la ora asta ? - Da ? Cine sunteţi ?
- De la telefoane. Şi tu ? - Poliţia.
- Buletinul ? - Şi al tău ?
Tu eşti doamna care a suant azi dimineatza ?
Da. Aici este telefonul şi priză.
Insist. Am suant-o acum 20 de minute pe acest telefon !
Iar începe...
Nu pe asta !
Să trecem la subiect.
Cunoaşteţi terorişti shiites ?
Taci ! O întreabă pe ea !
Nu ştiam că există şi în Madrid.
Voi cunoaşteţi ?
Eu nu. Nu mă pricep la politică.
Sigur. Au fost la televizor Acum câteva zile.
- Taci ! - Vrei să pornesc televizorul Pepa ?
Nu am nici el mai mic interes pentru acei shiites !
D-voastra îi ştiţi ?
Pepa avem lucruri importante de discutat !
Ce e mai important ?
Bine. Vom discuta despre bărbaţi.
Este Ivan implicat cu aceşti terorişti ?
- Relaxează-te ! - Ivan ?
Nu ştiu. Mi-a ascuns destule...
Îmi puteţi da adresa lui ?
Sau telefonul ?
Nu are telefon. Şi nu are casa.
Tocmai v-am spus că urma să părăsească oraşul.
Încercaţi la aeroport.
La aeroport ? Unde merge ?
Unde merge ?
To Stockholm... la noapte Cu Paulina Morales.
Stockholm !
De ce nu ai spus mai înainte ?
De abia acum am realizat.
Acum înţeleg totul.
Telefonul...
Ce idoata am fost ! Cum de nu mi-am dat seama mai devreme ?
Avocata ta a jucat frumos.
Şi nu ştiaţi că shiitas plănuiau să sechestreze acel zbor !
Shiites ?
Toată ţara ştie. A fost la TV.
Dar înainte de asta unul din voi o ştia..
S reau să îmi spuneţi odată
sau vă voi închide pe toţi !
De ce nu eşti la aeroport ?
Acolo sunt mai mulţi poliţişti decât pasgeri.
Nu ştiu ce se întâmplă
dar mai bine aţi începe să vorbiţi.
Şefule... acestui suc i-au făcut ceva
ce are acest gazpacho ?
Roşii..
Piper, ceapă
un pic de usturoi
ulei, oţet. Sare,
nişte pâine veche şi apă.
Secretul este să le amesteci bine.
Ivan iubea felul în care îl făceam.
L-am făcut pentru el.
Colecţionezi arme ?
Nu te apropia.
Du-te în partea cealaltă. NU vreau să rănesc aceşti copii.
E adevărat Că Iva pleacă Stockholm ?
Este doar o intuiţie. Dar sunt aproape sigură.
Ce aveai atât de important de vorbit cu el ?
Nimic, acum.
Vreau doar să îl uit.
Şi tu ar trebui să faci la fel.
În spital, am uitat de el.
Nu îmi mai aminteam nimic.
Până când deodată...
într-o noapte, i-am auzit vocea la TV.
Nu i-am recunoscut faţa...
Doar vocea.
Îi spunea unei femei că a iubit-o.
Am simţit înăuntrul meu o convulsie.
Mi-am amintit de câte ori îmi spunea mie asta.
Mi-am recuperat motivele şi memoria.
Şi din acel moment...
m-am comportat ca şi când m-aş fi vindecat...
şi ei mi-au dat drumul.
Dacă eşti vindecată Încearcă să nu mă mai ameninţi.
Dar nu sunt.
M-am prefăcut şi i-am păcălit.
Îl pot uita doar omorându-l
Şi cum vei face asta ?
La aeroport.
Aeroportul e plin de poliţişti. I-ai auzit.
Voi arnaja.
Şi acum că ştii...
Propun un toast.
Bea !
Şi tu.
Oh, ochii mei !
Ochii mei !
A lăsat uşa deschisă
Uşa !
Du-mă la aeroport !
Scuze. Am o întâlnire. Nu pot
Du-mă !
- Ce dracu e asta ? - O armă. Să mergem.
Iubita mea se va supăra.
Nu la fel de tare ca mine. Repede, la Stockholm !
Chiar sub nasul meu !
Ai văzut asta ?
Hai. După ei !
Tu din nou ! Grozav !
Suntem făcuţi unul pentru altul !
Pe cine urmărim azi ?
- Motocicleta ! - Acel Harley !
Voi face tot ce pot.
La aeroport !
Îmi lăcrimează ochii.
Femeia care este cu iubitul tău e nebună. Şi are şi două arme.
- Dar de ce l-a luat pe Ambite al meu ? - Pentru că se grăbeşte.
Ah ! Pastile de ochi !
Altceva doamnelor ?
Nu. Doar grăbeşte-te. Doamna e periculoasă rău.
Nici o femeie nu e periculoasă. Dacă ştii cum să o tratezi
- Iată-i. - Îi avem.
Pot vedea.
Sigur i-a zis că o ajuta. El nu ştie să zică nu.
Ana, acea femeie are două arme şi e nebună.
Uite ce mi-a făcut mie !
Crezi că umblu aşa pentru a atrage atenţia ?
Nu, ea mi-a făcut asta. E capabilă de orice.
Fundul meu, e singurul permis pe motocicleta aia.
Da.
Îmi voi lua pentru mine o motocileta
mai puternică decât a lui.
Ce bicicleta.
Cine are nevoie de bărbaţi ?
E mult mai uşor să înveţi mecanica decât psihologie masculină.
O motocicletă o poţi cunoaşte până în final
dar un bărbat niciodată
Uite cum îl ţine...
Cred că doar încearcă să se ţină
De-abia s-a suit pe o moticicleta
şi pare o profesionistă.
Ai grijă. E nebună.
Şi are şi arme.
Curvă.
Dă-te jos.
Taci, femeie idioată !
Lasă-mă în pace !
Poţi merge mai repede ?
Doamna fac tot ce pot. Asta este o rablă.
O rablă ? Doar priveşte arma asta. !
Okay ! Nu trage !
Nu vinzi arme ?
Nu am nevoie de ele.
Şi dacă eşti atacat ?
Evit pericolul.Ca acum.
Regret doamnelor. Dar s-a terminat cu persecuţia.
Te rugăm. Doar du-ne la aeroport.
Sunt un şofer de taxi, nu un recuperator.
Ţi-am spus că e o femeie periculoasă când m-am suit.
Şi tu ai spus că ştii să le tratezi.
Chiar aici.
Mersi.
Stockholm, vă rog ?
Zborurile internaţionale sunt în spate. Mersi.
- Eşti un om slab, Ivan. - Da, iubito..
- Nu îmi mai da dreptate ! - Dar ai dreptate.
Câteodată îmi place să mă şi înşel.
Du-mă înapoi la spital. Aia e casa mea.
Eşti bine ?
Să mergem.
Mi-ai salvat viaţa iubito.
Nu te îngrijora. Nu vreau nimic în schimb.
Doar un lucru. Să plece.
Pleacă !
Pepa, îmi este ruşine.
Te-am tratat atât de urât.
Tot ce vroiam era să îţi vorbesc.
Am aşteptat două zile...
căutându-te... lăsându-ţi mesaje
Putem vorbi la noapte.
Călătoria spre Stockholm mai poate aştepta.
Nu. E prea târziu acum.
Nu fi neînţelegătoare.
Schimb biletele, şi putem bea ceva la cofetărie.
Ieri... azi dimineatza... şi chiar şi seara asta
am fi putut.
Dar acum e prea târziu.
Au trecut două ore de când e târziu.
Şi atunci de ce ai mai venit aici ?
Lucia vroia să te omoare
şi am venit să o opresc.
Acum că eşti în afara pericolului voi pleca.
Adio.
Acasă în sfârşit. !
Vizitatorii
stau confortabil.
Şi copii ?
Ce capacitate de a-şi reveni a Candelei.
Sper să aibă mai mult noroc decât cu shiites.
Doamne ce mizerie !
Mine vine asistentul.
Mai bine îmi pun pantofii la mizeria care e aici.
Mă întreb ce e mai bine:
să adorm de la sucul de roşii sau să mă tai în sticlele astea. ?
Tipul de la telefoane e drăguţ. Dar îl pasterez pentru Marisa... săraca.
Am adormit.
Cum te simţi ?
Că nouă. Şi tu... nu arăţi prea bine...
Păi... voi avea un copil.
Nu ştiam..
Eşti prima persoană căreia îi spun.
Felicitări. Ar trebui să iei loc.
Maine îţi explic totul.
- Dar... - Ia loc.
Tu de-abia te-ai trezit dar au trecut deja două nopţi de când nu am mai dormit.
Nu cred că îl voi păstra.
Iubesc imaginea asta.
Da, e grozavă.
De cât timp dorm ?
Ore !
Ai o piele frumoasă.
Am avut un vis.
- Unul drăguţ ? - Aşa cred.
Când am intrat pe uşa aia eram virgină
dar nu cred că mai sunt...
- Nu îmi spune că e unul din aceşti nenorociţi - Nu. Era în visul meu !
Grozav !
De fapt ai pierdut
acea privirea dură a unei virgine
Virginele sunt îngrozitoare.
Dacă eşti pe scenă şi mimezi O durere ieftină
Nu te mai deranja să o joci
Cunosc piesa asta
Mincinosule
Minţind Ce bine ţi se potriveşte rolul
După toate se pare
Că asta e starea ta anturala
Am crezut îndeajuns
În pasiunea săruturilor tale
Ai minţit mereu
Şi doar eu am căzut
Teatru
Tu eşti cu totul un actor
Falsitate bine învăţată
Ştii doar să joci
Şi cel mai bun rol al tău
A fost distrugera sufeltul meu
Ştiu că acum lacrimile îţi sunt reale
Dar îmi aduc aminte doar de minciuni
Iartă-mă că nu te cred
Dar cred că doar joci o piesă
Nu uita că după toate
Eu sunt în în cea mai proastă piesa
Teatru
Tu eşti cu totul un actor
Falsitate bine învăţată
Ştii doar să joci
ŞI CEL MAI BUN ROL AL TĂU
A FOST DISTRUGEREA SUFLETULUI MEU...